-
Leontina, ce se întâmplã?
Uite, e Isus! Unde se duc?
Priveºte! Începe sã coboare!
Ce e cu statuia aia? Unde o duceþi?
Ce?
Unde o duceþi?
O duc la Papa
- Vrea numãrul de telefon. - Nu!
Bãiete, vino puþin!
Ascultã, ce au mâncat la masa 16?
Prinþul a mâncat melci.
- ªi ce-au bãut? - Suave.
Cum? Scuzaþi-mã, am vãzut eu. Au bãut vin roºu.
- Ciao, Marcello! - Ciao, Pierone.
Deci melci ºi vin roºu Valpolicella. Bine, Julio, vreau sã fac o fotografie.
Nu se poate!
De ce îi dai atâþia bani? Dacã vrei informaþii, þi le dau eu!
Domnule director! Opreºte-l pe fotograf!
- Dã-mi filmul! - Nu e nimic înãuntru!
Existã dreptul de a-þi crea singur imaginea. Dacã nu ºtii, îþi spun eu.
Îmi dai un foc?
- Ascultã puþin, isteþule, vino aici. - Eu?
Cu tine vorbesc, da.
- Ce e? - Vreau sã-þi vorbesc.
Bunã seara. Ce mai faceþi? Aºadar...?
- Ia loc. - Nu e nici un scaun.
- Stai pe vine! - Scuzaþi-mã.
- Haimana! - De ce?
Fiindcã eºti o haimana.
ªtii ce-o sã fac? O sã te pleznesc!
Am dreptul sã informez opinia publicã. E meseria mea. Restul e publicitate.
Asta se cheamã publicitate? Nu ºtiai cã tipa aia e mãritatã?
Mã amestec eu în treburile tale?
- Tu nu eºti ziarist. - Dacã ºi ãsta e ziarist
- Tu sã taci! Fii atent, Marcello! - O sã mã omori!
- A venit? - Nu, nu l-am vãzut, domniºoarã.
Când vine, spune-i cã e un cretin! Dã-mi un whisky!
De ce nu închideþi dugheana asta?
Bunã seara, Maddalena. Ce mai faci? Eºti singurã?
- Vrei sã dansezi? - Nu.
Bem o votcã?
Nu. Sunt întoarsã pe dos în seara asta. Plec.
- Sã te însoþesc? - Nu Ba da...
- Uite-i ºi pe prietenii tãi. - Marcello, unde te duci?
- Domniºoarã Maddalena! - Nu, vã rog sã mã lãsaþi în seara asta!
S-a întors! E mai fotogenicã decât o divã!
În fiecare searã aceeaºi poveste. Ãºtia nu se plictisesc niciodatã?
Paparazzo, ajunge!
Trebuie sã te obiºnuieºti. Eºti o persoanã publicã!
Marcello, unde mergeþi?
Aº vrea sã stau într-un oraº nou în care sã nu mai cunosc pe nimeni.
Mie îmi place foarte mult Roma.
E un fel de junglã. Nepãsãtoare, liniºtitã, unde te poþi ascunde.
ªi eu aº vrea sã mã ascund, dar nu reuºesc.
- Acum ce facem? - Ne plimbãm, stãm
- Roma! Ce plictisealã. Aº vrea o insulã. - Dacã o cumperi.
M-am gândit la asta. Dar oare m-aº duce acolo?
Necazul tãu e cã ai prea mulþi bani.
Iar al tãu e cã nu ai destui.
Aºa cã iatã-ne aici pe amândoi.
Ãsta nu e un necaz. Am rãmas printre ceilalþi
ca sã fim nemulþumiþi de noi înºine.
- Ce-ai pãþit aici? - Nimic.
N-ar trebui sã-þi faci atâtea griji.
Cu banii pe care-i ai, dacã o sã cazi, tot în picioare o sã cazi.
- Crezi asta? - Da.
Nu reuºesc nici sã mã þin pe picioare!
Ne-ar trebui o funcþie vitalã pe care eu n-o am ca sã mergem cu capul sus.
Când fac dragoste apare aceastã tensiune.
- Doar dragostea îm dã aceastã forþã. - Atunci, trãiascã dragostea!
Annamaria, vino sã vezi!
Aia nu e maºinã, e apartament!
- Cine eºti, Liliana? - Nu, nu sunt Liliana. Dar tu cine eºti?
Bunã seara.
- Bunã seara. - Cu cine vorbeºti?
Cine e?
Liliana nu mai stã aici. A plecat la Milano.
Veniþi la plimbare cu noi?
- Eu? - Da... Veniþi!
O doamnã vrea sã mã plimb cu ea. Sã mã duc?
Hai sã facem o plimbare cu fata asta.
Ce vrei sã faci?
Nimic. O plimbare. Apoi o ducem acasã.
- O cunoºti? - Nu.
Cel puþin nu cred.
Mã duc sã mãnânc. Te aºtept acolo.
Stinge luminile, obsedatule!
Sã ceri bani. Ãºtia sunt mai bogaþi decât Onasis.
Vii odatã cu noi?
Credeþi cã sunt obraznicã dacã v-aº ruga sã mã duceþi acasã?
- Ce faci, tu nu vii? - Nu.
Stau destul de departe.
- Urcã în spate. Poþi trece? - Da, da, mulþumesc.
- Stai bine? - Da, da.
- Ciao, Ninni! - Ciao, Annamaria.
- Unde locuieºti? - Pe Cessati Spiriti.
- Maºina asta e a dumneavoastrã? - Da.
- Tu i-ai cumpãrat-o? - Tatãl ei.
Inimã de tatã. Tatãl meu îmi dãdea numai bãtaie!
- Îl cunoºti pe tata? - Da, mi l-ai prezentat odatã.
Pãrinþii tãi de unde sunt? Nu-mi mai amintesc
Din Cesena.
- Lângã mare? - Nu.
Ei cum te simþi?
Cum mã simt Aºa ºi aºa.
Nu þi-a mers bine în seara asta?
Un nesimþit mi-a dat o mie de lire ºi un pachet de þigãri Naþionale.
- Cum era? Tânãr, bãtrân? - Cine i-a vãzut faþa?
- Ai ieºi cu o femeie ca asta? - Nu.
De ce? Nu e mai rea decât altele.
- Sau tu nu ieºi cu astfel de femei? - Ba da, câteodatã.
Ascultã, Gregory Peck... Aº vrea sã mã lãmuriþi ºi pe mine.
Ce vreþi sã fac?
- N-ai spus cã vrei sã te ducem acasã? - Ba da.
Atunci te ducem acasã.
- De ce? Tu ce credeai? - Eu? Nimic, ce sã cred?!
Încet, toatã lumea doarme. Închide radioul!
Plecãm imediat, nu?
Cu cine locuieºti? E cineva acasã?
- Ce spune doamna? - Dacã e cineva acasã.
Cine sã fie? Am un vãr, dar stã la Velletri.
Atunci ne serveºti cu o cafea?
Cu plãcere. Fac o cafea bunã.
Sã nu vã aºteptaþi la un palat!
Vã conduc eu.
Cafeaua...
Fiþi atenþi la scarã. Într-o searã, un domn...
E inundat! Fir-ar a naibii de treabã!
Aºteptaþi o clipã.
"Inginerul!" Trebuia sã repare O sã ne prindã Crãciunul!
Îmi spãl toate pãcatele!
La naiba!
O sã vã pregãtesc dormitorul.
Faceþi-vã comozi ºi îndatã vã fac cafeaua.
Nu ºtiu la cine sã mai apelez.
Am depus o cerere pe Via Giuseppe Verdi...
- Nu-þi face probleme. - Dar tot aici stau...
Sã aprind plita, da?
Nu închizi uºa?
Vrei sã faci dragoste aici?
Nu
Vã las cafeaua aici.
Nu te-ai înþeles cu ei înainte? Ce faci, eºti nebunã?
Ce voiai sã fac, sã-i dau afarã? Sper sã-mi dea ceva.
Ceva? Aici eu fac preþul!
- Ce sunt, soþ ºi soþie? - Da Soþ ºi soþie!
Þine. ªi mulþumesc. Trebuie sã dau înapoi?
Nu. Mergeþi pânã la capãt, apoi la dreapta. Pot sã vã dau un sãrut?
- Mulþumesc. ªi veniþi oricând doriþi! - Ciao.
Sã nu mergeþi cu vitezã!
O, Doamne! Doamne!
Emma!
Emma! Emma! Emma, ce s-a întâmplat?
Rãspunde-mi! Ce s-a întâmplat?
Ce-ai fãcut? Ce-ai fãcut, nefericito?
Emma!
Nu-i nimic. Stai liniºtitã! Te duc eu...
De ce? De ce eºti atât de nesãbuitã?
Pe cine vrei sã distrugi? Pe mine?
Într-o bunã zi am sã te las sã mori!
Emma... Rãspunde! Acum gata
Emma, comoara mea...
Dragostea mea... Emma...
Repede!
Rubini... Tu ai adus-o pe femeia care s-a otrãvit?
Ascultã, Giannelli, fã-mi o favoare. Nu scrie nimic, te rog...
O sã aibã destule probleme cu poliþia.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
Cine e? Cum o cheamã?
Ascultã, Giannelli, nu-þi pot spune nimic. Fã-mi un serviciu. Lasã-mã în pace.
- Domnule, puteþi intra. - Da.
Emma!
Sã n-o obosiþi. Trebuie sã se odihneascã.
Peste câteva ore puteþi s-o duceþi acasã.
Duceþi-vã la ofiþerul de serviciu pentru procesul verbal. E obligatoriu.
Emma!
Emma, de ce-ai fãcut asta? Spune-mi!
Ofiþerul vã aºteaptã.
Mã întorc imediat.
Aºteptaþi aici, vine imediat.
- Sorã, pot sã folosesc telefonul? - Vã rog.
Veniþi! Veniþi jos!
Fac o singurã fotografie! Jos mâinile, mã doare.
Silvia! Silvia!
Ochelarii! Scoateþi-vã ochelarii.
În aceastã clipã a sosit producãtorul de film Toto Scalise.
El a semnat un contract cu vedeta pentru o coproducþie, un film istoric în culori.
Cine e? Suedeza aceea?
Mama mia! Dacã mã mai uit la ea, la noapte îmi omor nevasta!
Trãiascã Suedia!
pizza pe care o oferã în acest moment actriþei suedeze.
Arãtându-ºi magnifica danturã,
frumoasa actriþã muºcã din gustosul produs specific italianesc.
Cu culorile sale vii ºi cu parfumul sãu,
pare sã aibã bucuria de a trãi a oamenilor din þara noastrã.
Ciao, Marcello, Ce bucãþicã gustoasã, nu?
Toto Scalise o conduce pe vedetã la vamã. O mulþime de admiratori aºteaptã
- Cum aþi cãlãtorit, bine? - Foarte bine, mulþumesc.
Aþi vãzut ce agitaþie?
- Hai, Marcello, depãºeºte-i! - Uºor!
Vreau sã fac o fotografie! Depãºeºte-i!
E adevãrat cã faceþi baie în apa îngheþatã în fiecare dimineaþã?
- Vã plac copiii? - Desigur...
Aþi practicat yoga?
Pot sã vã întreb cât timp rãmâneþi la Roma?
Bine aþi venit! Bine aþi venit!
Întrebaþi-o ce personaj istoric italian i-ar plãcea sã interpreteze.
Vã plac bãrbaþii cu barbã?
- Doriþi sã beþi ceva? - Da...
De câþi ani lucraþi în cinematografie?
Ce pãrere aveþi despre actriþele italiene?
ªi acum, o întrebare pentru postul de radio.
Ce pãrere aveþi despre bucãtãria italianã?
O ador, mai ales spaghetele ºi pastele umplute cu carne.
Dormiþi în pajama sau în cãmaºã de noapte?
Dorm doar cu douã picãturi de parfum franþuzesc.
Foarte bine, doamnã. Foarte bine.
Pentru Cinema Nuovo. Credeþi cã neorealismul Italian a murit sau nu?
- Credeþi în prietenia dintre popoare? - Ce vã place mai mult în viaþã?
Trei lucruri îmi plac cel mai mult: Dragostea, dragostea ºi dragostea.
Când intenþionaþi sã veniþi în Marea Britanie sã faceþi un film?
ªi logodnicul dvs. lucreazã la acest film?
Nu am telefonat mai devreme fiindcã nu am putut.
Mulþumesc.
Ce crezi cã fac? Muncesc. Þi-ai luat medicamentele?
- Eºti singur cu ea? - Sunt 50 de persoane aici!
- Jurã pe viaþa mamei tale! Hai, jurã! - Da, jur pe mama.
Frumoasã pentru cine preferã idealul american de frumuseþe.
Ca o pãpuºã. Ca o pãpuºã mare!
Da.
E atât de tentant. O sã încerc una. Se poate?
În America purtaþi peruci?
Care a fost cea mai fericitã zi din viaþa dumneavoastrã?
Care e rãspunsul la aceastã întrebare?
- A fost într-o noapte, dragã. - A fost într-o noapte, dragã.
Ce v-a determinat sã deveniþi actriþã de cinema?
S-a descoperit cã sunt foarte talentatã.
Ai grijã, Marcello, dacã vin acolo îþi scot ochii!
- Marcello, de ce nu vii aici? - Nu pot
Vreau sã fac dragoste. Vreau sã fac dragoste.
Da, scuzã-mã.
Te-ai gândit la pagina asta? Unde o ducem?
Da, la San Pietro ºi la Quirinale. Mã ocup eu.
- Bunã dimineþa tuturor! - Hei, Robert! Ce mai faci?
El este Robert, logodnicul actriþei noastre.
Te-am aºteptat la aeroport. De ce n-ai venit?
Am adormit.
Vor sã ºtie ce pãrere aveþi despre bãrbaþii italieni.
- Marcello? - Ce vrei? Pleci?
Nu, te aºtept. Rãmân acasã toatã ziua.
Ce vrei sã mãnânci? Ceva uºor? Îþi fac niºte colþunaºi.
Am de toate în casã: paste, urdã. Cobor doar sã iau niºte verdeaþã.
Apoi mergem la cinema sau rãmânem acasã. Cum vrei tu.
Marcello Mã iubeºti?
E foarte frumos aici. Sunt fãcute din lemn.
De ce nu existã lift aici?
Priveºte câte nume! Edna, dã-mi un creion, vreau sã-mi scriu ºi eu numele!
N-o lãsaþi singurã!
Edna, vino sã vezi!
- Sylvia! Sylvia, uitã-te aici! - E ca o navã...
- Cât de înaltã este? - Foarte înaltã.
Sst! Suntem în bisericã!
Aici vreau sã-mi scriu numele. Daþi-mi un creion, vã rog!
Minunat. Sã mai facem una!
Asta nu se opreºte nici un minut!
Scuzaþi-mã, trebuie sã trec.
E cea mai bunã metodã sã slãbeºti. Trebuie sã-i spun lui Marylin.
Mi s-a terminat filmul. Mã întorc imediat ce-l iau din maºinã.
- Unde a dispãrut? - Asta parcã e un ascensor!
- Sylvia Sylvia! - Vino
Vino!
Nu pot sã cred. Unde e clopotul lui Giotto?
Nu e aici. Nu e la la Roma, e la Florenþa.
Tu eºti totul! ªtii cã eºti totul? Totul...
Tu eºti prima femeie din prima zi a Creaþiei.
Eºti mama, sora, iubita, prietena,
îngerul, diavolul, pãmântul, cãminul.
Exact asta eºti: cãminul!
Sylvia De ce ai venit aici?
Întoarce-te în America Nu înþelegi? Ce mã fac eu acum?
Chiar ºi pictorul nostru, Robert, este aici. Bravo!
Trebuie sã te vãd. Trebuie sã-þi vorbesc, orice-ar fi!
ªi asta era baia împãratului?
Sylvia!
Frankie! Bunã!
- Cine-i nebunul ãla? - Frankie Stout, un actor divin!
- Ce-i asta?! Cântaþi Caracas! - OK. Caracas.
Hei, nebunule! Cine þi-a dat drumul aici?
Baby!
Ce faci aici, în Roma?
Fac un film. Vrei sã ºtii despre filmul meu?
Uºor, bãieþaº!
Lasã-mã sã-mi scot pantofii.
- Scuzaþi-mã o clipã! - Du-te, dragã, du-te!
Danseazã cu doamna!
Ei, seamãnã cu mine? Pot vã vãd ºi eu?
ªtii ceva? Cred cã trebuie sã-þi fac mustãþi!
Astea-mi mai lipseau!
Îþi stã mai bine cu mustãþi...
Frankie, nu! Lasã-mã jos
Robby Nu uita cã mâine lucrezi.
Ai dreptate. Câtã dreptate ai!
Ciao, scumpule!
Bravo! E bun dansatorul ãla Bravo.
Crezi?
Banana flambé, nu?
- Pantofii doamnei. - Adu-i aici, îi iau eu.
- I-am gãsit... - Bine, am înþeles, mulþumesc.
Scuzã-mã... Un moment.
Cred cã costumul ãsta nu e corect!
E un amestec de costum roman cu fenician.
Vezi aici la margine? Marginea e greºitã.
Vrem rocknroll! Rocknroll!
- Ce vor? - Vor rocknroll!
Ce-i cu tine?
Haideþi cu toþii! Urmaþi-mã!
Hai, bãtrâne!
Bravo! Bravo! Superb!
Mulþumesc
Doamnã, sunteþi divinã. Periculos, dar foarte frumos.
Mulþumesc, domnule!
De ce nu mergeþi voi doi în altã parte?
Marcello, dã-mi ºampania! Haide!
Robby, þi-l mai aminteºti pe Frankie, nu?
Bunã, Robby! Eºti singurul american pe care nu l-am vãzut încã În Roma!
Da Nu-i aºa cã e drãguþ?
Când o sã încetezi sã mai lucrezi cu vãduvele bogate?
Asta a fost bunã
Îl vezi pe romanul de colo? Þi-a adus înapoi pantofii.
Aºteptãm ºi lucruri mai intime
Beþiv prost! Nu vreau sã te mai vãd niciodatã!
Sylvia, te rog Robby a glumit!
- Robby, de ce-ai fãcut asta? - Sylvia are dreptate.
Doamnelor ºi domnilor, am stat destul la masa asta.
E timpul sã vã spun noapte bunã.
Bine Noapte bunã!
Mã duc eu dupã ea. O aduc înapoi într-o clipã. Dã-mi pantofii ei!
Mã întorc imediat.
- De ce s-a supãrat? - Stai aici. Mã ocup eu.
- Uite-o! Uite-o! - Sylvia!
- Sylvia, pantofii - Sylvia, te rog
- Marcello, ce s-a întâmplat? - Nimic, plecaþi!
- Sã luãm motocicleta ta! - Marcello, aºteaptã-ne!
Bravo, Marcello! Bunã idee!
- Stai jos, Sylvia! - S-o ducem la Ostia, da?
- Sylvia! Sylvia, te rog întoarce-te! - Nu vreau sã mã întorc!
Paparazzo, dã-te jos din maºinã! Nu glumesc!
Dar e extraordinar. Le trimitem în toatã lumea. Îþi dau 50 %.
Ce-mi pasã mie de 50 %? Dã-te jos!
- Sylvia! Sylvia, priveºte aici! - Carã-te!
Marcello, unde vã duceþi? Marcello
Repede. Ia-te dupã ei!
M-am sãturat! Ajunge!
- Da Da - Bãrbaþii ãºtia
Niºte urºi cu gheare lungi. Nu ºi le taie niciodatã!
Gata, am scãpat de toþi.
Unde mã duci? Nu vreau sã mã mai întorc la ei.
Da. Nu Desigur.
Nu vreau! Nu pot
- Totul e atât de complicat, Marcello. - Da Da.
Sã coborâm
Sylvia
Da
Sylvia, n-am mai întâlnit o femeie ca tine pânã acum
- Ascultã... - Ce este?
Cheamã pe cineva.
Sylvia, fii atentã! E plin de gropi pe aici.
Sylvia, mai bine sã plecãm. Haide.
- Ascultã, latrã toþi câinii. - Da, sã mergem.
Sergio nu-i acasã. Se întoarce pe la 12. Ce sã-i spun? Sunt mama lui.
- Aveþi cheia? - Nu, cheia e la el. Eu sunt mama lui.
- Vã trebuie la serviciu? - Da, doamnã, e o problemã de serviciu.
Sun eu Sun eu pe la 12. N-are importanþã.
Scuzaþi-mã, doamnã. Noapte bunã.
Scuzaþi-mã, doamna aia nu-i actriþa americanã?
Ba da.
- Ce frumoasã e! - Noapte bunã.
Nu te pot duce la mine acasã. Nebuna aia n-ar înþelege.
N-ar înþelege...?
Stai puþin, am o idee...
Domniºoarã, telefonul. E pentru dumneavoastrã.
Da...
Marcello! Eºti sigur cã n-ai greºit numãrul?
Ascultã, Maddalena, pot sã vin la tine cu cineva?
- Cu cineva? Cu cine? - Cine sunã la ora asta?
Cineva... Cu cineva...
- De ce, nu eºti singurã acasã? - Joc cãrþi cu tatãl meu.
A, eºti cu tatãl tãu...
Ce doreºti de fapt?
Nimic. Scuzã-mã, Maddalena, scuzã-mã. Noapte bunã.
Sylvia, ce faci?
Marcello, unde gãsim niºte lapte?
Nu, scumpa mea. Unde sã gãsesc lapte la ora asta?
Am vãzut un bar. Acolo!
Sylvia! Sylvia, unde te duci cu pisica aia?
Sunt o mulþime de pisici. Dacã ar fi sã cãutãm
Vino aici! Înceteazã...
- Nu, nu aici. - Vino!
Trebuie sã fie acolo.
De unde ºtii tu unde sunt magazinele de lactate?
Aºteaptã în maºinã, mã duc eu.
Aºteaptã în maºinã! Mã duc eu.
Du-te!
Scuzaþi-mã... ªtiþi cumva unde e un magazin de lactate?
Bine, bine, mulþumesc.
De ce plângi?
Bunã...
Marcello, unde eºti?
Unde te-ai dus dupã laptele ãla?
Dumnezeule!
Marcello, vino aici! Da...
Da, Sylvia, vin ºi eu...
Vin ºi eu.
Ai dreptate, am fãcut o greºealã.
Cu toþii am greºit!
Sylvia...
Sylvia, cine eºti tu?
Ascultã...
Sylvia...
Întoarce-l.
Gândeºte-te cã aºa fãcea ºi Tarzan.
Întoarce-l cum era.
O sã fac una în oglindã.
Staþi puþin sã vã fac la toþi o pozã.
Uite-l pe Marcello!
Domnule Robert...
Bãieþi, începem.
Treziþi-vã! Domnule Robert!
Sylvia! Priveºte!
- Fã-mi un serviciu. Pleacã! - Dar îmi fac meseria!
Gata!
Ajunge, vã rog!
Paparazzo, asta se terminã cu bãtaie!
- Bunã dimineaþa, Robert. - Bunã dimineaþa.
- Noapte bunã. Mulþumesc... - Noapte bunã.
Stai o clipã!
O, Robert, eºti aºa de încãpãþânat!
De ce n-ai venit cu noi?
Am vãzut o fântânã frumoasã!
- Du-te în pat! - De ce faci asta în public?
- Du-te în pat! - N-am fãcut nimic, Robert.
- Unde mergeþi, domnule Robert! - Marcello, ce s-a întâmplat?
Încã nu s-a terminat.
Uite-l pe Marcello...
La naiba, Robert...
Te înþeleg...
Marcello, loveºte-l ºi tu!
- Marcello, ridicã-þi capul puþin! - Domnule Robert...
Marcello, ridicã puþin capul!
Marcello! Astea sunt gata. Acum ce fac?
Pune calul pe masã ºi pe ea pe jos!
Vin imediat.
Ce faci disearã la opt? Vin sã te iau, sau nu?
- Ce aere îþi dai... - Nu-mi dau aere, muncesc.
Marcello! Marcello...
Steiner...
Mi s-a pãrut mie cã te vãd intrând.
Ce mai faci? Ce cauþi aici?
ªi tu? Mã bucur sã te vãd.
Într-un fel sunt de-al casei.
Pãrintele Franz mi-a gãsit cartea asta
pe care o caut de mult. E o carte veche de gramaticã sanscritã.
De când nu ne-am mai vãzut? Cum stai cu cartea ta?
A, da. Merge.
Adun materialul ºi când ai puþin timp, þi-l aduc sã-l citeºti.
ªi tu?
Þi-am citit un articol acum câteva zile. Mi-a plãcut, sã ºtii.
- Nu. - De ce? Era foarte bun.
Era clar, pasional... Am gãsit în el ce e mai bun în tine.
Calitãþile pe care încerci sã le ascunzi ºi care,
în pofida tuturor, sunt numai ale tale.
Nu... Nu cred cã ºtiu cum sã scriu.
Stau aproape, Marcello de ce nu-mi faci o vizitã într-o searã?
- Ascultã, mai poþi rãmâne cinci minute? - Sigur.
- Pãrinte, pot sã urc cu un prieten? - Da, vino!
- Chiar nu te deranjãm? - Nu, veniþi!
Dupã cum vezi, preoþii aceºtia nu se tem de diavol.
Mai mult, chiar... Îmi dau voie sã cânt la orgã.
Te rog, Steiner, dar sã nu faci prea multã gãlãgie.
Nu te teme. De altfel, o sã ascultaþi puþin jazz.
- Nu putem închide puþin biserica? - Dacã e jazz, o sã ascult ºi eu. Îmi place.
Nu, nu... Scuze, promit cã nu mai fac.
Vrei sã încerci ºi tu, Marcello?
Sunt sunete pe care ne-am dezobiºnuit sã le mai ascultãm.
Ce voce misterioasã. Pare sã vinã din strãfundul pãmântului.
- Ce vrei sã asculþi? - Ce vrei tu, am încredere.
Ascultã... Ce þi-au spus? Cã era capãtul zidului?
Paparazzo!
Mie mi-au spus cã e la kilometrul 45.
Emma, înceteazã, nu vreau ou fiert la ora asta!
Mãnâncã!
- Nu mi-e foame! - Mãnâncã!
- ªi mestecã bine! - Da.
Trebuia sã fi venit ieri. Acum o sã fie fotografi din toatã lumea.
Nu mai e puþinã cafea pe acolo?
Da, dar e pe terminate ºi o pãstrez pentru Marcello.
Nu vreau bananã!
- Nu vreau bananã! - Mãnâncã!
- Mestecã încet! - Da!
- Copiii Fecioarei! - Da!
- Unde e locul cu minunile? - Pe acolo!
Mai bine aºteaptã aici. E prea mare înghesuialã.
Norman! Norman!
Rãmâi aici! Nu te miºca!
Norman!
- Ascultã, unde sunt copiii ãia? - Marcello!
Sunt în clãdirea carabinierilor, dar nu te lasã sã intri.
Marcello, ia-mã cu tine. Dacã mã iei, îþi spun ce-au fãcut comuniºtii.
- Acela e copacul minunilor? - Acolo în spate.
Unu, doi trei, patru. Probã de microfon.
Blestemaþilor! Blestemaþilor!
Nu puteþi sã þineþi închise fiinþele acelea. E un abuz de putere!
- Pun pariu cã sunt sus. - Sã intrãm.
Eliberaþi-i!
- Pe unde? - Pe aici!
- Doamnã, unde sunt copiii? - Nu ºtiu.
- Comandantul unde este? - Cine ºtie?!
Nu ºtiu nimic!
O strâng de gât! Ce-i cu cele 500 de lire pe care i-ai luat de la ziariºti?
Pot sã mã duc acasã, domnule brigadier?
200 þi-a dat strãina. 200 cel cu maºina.
Simt o durere în tot corpul. Mã ia cu frig!
ªi eu simt. Aºa e, aveþi dreptate. Parc-ar fi iarnã.
Dacã îmi daþi banii, nu-i spun soþului meu cã aþi bãut.
Nu vã dau nimic. Uitaþi-vã aici!
- Acum staþi aici. - Paparazzo, sã stea ºi bunicul aici.
Sunteþi mulþumitã cã sunteþi mama acestor copii?
- Cum se numesc copiii? - Dario...
- Cum? - Dario ºi Maria.
Dario and Maria? Frumos. Aºa. Plângeþi, plângeþi!
E o minune. Fecioara îºi aminteºte de toþi!
- Stau bine aºa? - E foarte bine!
- ªi þigãrile? - Mai întâi cântã.
Prin urmare, nu e nici o minune?
Nu cred. Dumnezeu poate sã facã minuni oriunde.
Mai mult, li se întâmplã mai ales celor care nu se aºteaptã la ele.
- Dar o datã. O singurã datã. - Nu s-ar putea ca aceastã datã sã fie aici?
Nu sunt convins cã aceºti copii sunt de rea credinþã.
Pentru cã cine o vede pe Fecioara are o altã faþã,
o altã privire, nu se preface.
Minunile se nasc în meditaþie, în liniºte, nu în agitaþia asta.
Aºadar mergeaþi spre ºcoalã când, lângã copacul acela, pe cine aþi vãzut?
Pe Fecioara.
- ªi cine a vãzut-o primul? - Eu! Eu!
- Amândoi deodatã? - Nu, el a vãzut-o primul!
ªi apoi ce s-a întâmplat?
Sunt nepoþii mei. Doi îngeraºi.
Am îngenuncheat iar Fecioara zâmbea ºi se uita la noi.
Nu atingea pãmântul cu picioarele.
Dar cum v-aþi dat seama cã era Fecioara? V-a spus ea?
- Da. - Nu vor sã ne creadã!
Cum sã crezi? Chiar a fost Fecioara?
Nu conteazã dacã a fost Fecioara sau nu.
Cum adicã nu conteazã?
- De ce spuneþi asta? - Da, nu conteazã.
Italia voastrã e plinã de culturi antice
ºi bogatã în forþe naturale ºi supranaturale.
ªi fiecare se simte influenþat de aceasta.
Cine Îl cautã pe Dumnezeu, Îl gãseºte unde vrea.
ªi dumneavoastrã aþi venit pentru o indulgenþã?
Nu, am venit cu logodnicul meu.
E ziarist. E în interes de serviciu aici.
Mulþimea asta, strigãtele astea, mã impresioneazã.
Voi rãmâneþi unde sunteþi. ªi nu mai râdeþi! Ridicaþi-o mai sus!
La maximum. Mai, mai!
Nu, scuze! Am greºit, coboarã! Vino jos! Vino jos!
Sã încercãm mai întâi sã-i încadrãm pe copii!
Nu uita cã ei sunt mai mici. Cam aºa de mici.
Spune-mi când i-ai prins în cadru. E bine aºa?
Îi vezi pe toþi? Hai, repede!
Mai repede! Treceþi odatã, vã rog...
Iatã-l pe logodnicul meu.
- Bine, du-te la el. - Scuzaþi-mã o clipã.
Gata? Daþi-i drumul!
Mai tare! Tu de ce nu ceri indulgenþã? Strigaþi cu toþii!
Implorator. Mai implorator!
Acum e ora ºapte. Ne vedem peste douã ore.
Acum duceþi-vã sã mâncaþi ceva.
Mulþumesc, la revedere. Ne vedem disearã. Poftã bunã.
Sfântã Fecioarã, vindecã-mi acest trup.
Te rog ascultã-mã, þi-o cer din toatã inima!
Fecioarã... Ia-mi crucea aceasta.
Tu care ai suferit atâta pentru Fiul tãu!
Marcello...
Fecioara ne aude. E bunã... E bunã...
Inginerul Albani sã se prezinte în sala de regie.
O mulþime imensã s-a adunat în aceste locuri altãdatã pustii ºi necunoscute.
Mulþi sunt credincioºi, mulþi sunt curioºi.
Printre aceºti curioºi se gãsesc ziariºti, fotoreporteri
ºi corespondenþi ai ziarelor din toatã lumea.
S-au adunat aici o mulþime de automobile.
Noaptea e umedã iar cerul înstelat.
Vremea s-a îmbunãtãþit dupã o ploaie prelungitã.
Am aflat cã în acest moment cei doi copii sunt încã reþinuþi.
Pânã acum nu a sosit nici un alt ordin de la Roma.
Încercãm sã-l intervievãm pe unchiul celor doi copii.
Vrem sã-l întrebãm când au vãzut prima datã aceastã minune.
Nepoþii mei au vãzut imaginea sfântã a Fecioarei în 15 martie anul... viitor.
- Anul curent. - Anul curent.
Emma, imediat vor veni copiii. Am telefonat la Roma!
- Au dat drumul copiilor! - Vin! Le-au dat drumul!
- Emma, nu te miºca de aici. Revin imediat. - Unde te duci?
- Mã duc sus sã vãd ceva. - Vin ºi eu.
Nu, iubito, rãmâi aici cu doamna.
Aºteaptã-mã.
- Marcello, vino jos! - De-abia am urcat. Stai liniºtitã.
Vin ºi eu sus.
Spune-i operatorului de la generator sã-l mute mai în spate.
Verificaþi toate conexiunile.
Marcello, de ce te-ai schimbat aºa?
De ce nu mã mai iubeºti?
Sfântã Fecioarã, dacã s-ar cãsãtori cu mine,
aº veni în fiecare zi pânã aici ca sã-þi mulþumesc.
Pe jos aº veni!
Nu-þi cer decât atât.
Vreau doar sã mã iubeascã aºa cum mã iubea altãdatã.
Iatã-i!
Vin! Ridicã-te cât poþi de sus, Alberto. Vreau sã-i prinzi pe toþi.
Aºteaptã semnalul meu! Am sã flutur batista.
Ciao, fetiþã frumoasã. Ce mai faci, bine?
Focalizeazã cu 5000. Pe amândoi, aici e întuneric.
ªi soþia mea e acolo.
Uneori mã scoate din sãrite, alteori...
Vindecã-mã!
Liniºtiþi-vã... Staþi calmi.
Ajutã-mã sã câºtig la loterie!
- Plouã. - E periculos aici.
Massimo! Massimo!
Din cauza ploii se sparg reflectoarele. Opreºte totul!
Opriþi imediat grupurile electrogene!
A trebuit sã ne refugiem din nou în autobuz pentru cã ploaia s-a înteþit.
Uite-o pe Fecioara!
Copiii se ridicã din nou.
Acum aleargã în direcþia opusã.
Strigã, spun cã o vãd pe Fecioara.
Mulþimea înnebunitã se ia dupã ei.
Schimbã încã o datã direcþia. Se îndreaptã spre un alt punct!
Uite-o acolo!
Lãsaþi-mã sã trec, altfel copiii vor muri de pneumonie!
A spus cã dacã nu faceþi o bisericã aici, n-o sã se mai arate.
Liniºte! Fecioara a spus cã dacã nu se face aici o bisericã, n-o sã se mai arate.
Noapte bunã. Duceþi-vã acasã!
Emma!
Lasã-mã! Lasã-mã!
- Paparazzo, opreºte-te! - E o pozã bunã!
Lasã-mã! Nu se poate sã fiþi aºa! Nu pot fi ca voi.
Sunteþi mai rãi ca hienele! N-aveþi respect faþã de nimeni!
Unde ai lãsat-o?
Nu-mi amintesc.
Alfonso!
A murit!
Bunã seara, sunt soþia lui Steiner. Vã aºteptam.
Enrico.
Bunã seara, Marcello. Ce mai faci?
Bine. Ce casã frumoasã!
- Ea este Emma? - Da.
- De mult voiam sã te cunosc. - Marcello...
- Îþi mulþumesc cã ai venit. - Scuzaþi-mã...
- Marcello, vino aici! - Ciao, Anna, ce mai faci?
Ai terminat cartea, sau nu?
Ea este Margherita. I-ai vãzut picturile abstracte?
- Desigur. - Nici la expoziþia mea n-ai venit!
- Ce mâini frumoase! - E o mare admiratoare a ta,
dar adevãrul este cã nu ºtie un cuvânt în italianã.
- A spus cã eºti foarte decorativ. - Are dreptate.
Poate cã þi se pare ciudat, dar te cunosc foarte bine.
În ziua în care îl vei iubi pe Marcello mai mult decât pe tine însãþi,
vei fi fericitã.
Ce v-am spus eu? Singura femeie adevãratã este cea din Orient.
Unde era Eva? În Grãdina Edenului!
ªi Grãdina Edenului unde era? În Orient!
Acolo, într-adevãr, dragostea înseamnã ceva!
Atunci de ce te-ai cãsãtorit cu mine care sunt din Frosinone?
Draga mea, ºtiu cã am fãcut o mare greºealã!
Misterioasã, maternã, amantã ºi fiicã totodatã,
femeia orientalã îþi dã bucuria de a þi se culca la picioare
ca o micã tigroaicã îndrãgostitã.
De 15 ani vorbeºte de Orient. De ce n-a rãmas acolo?
- Vrei sã mi-o prezinþi pe Emma? - Sigur.
Ce frumoasã e! Pot sã-i spun ceva?
Fiþi durã cu asest histrion. V-o spun spre binele lui, nu al dvs...
Altfel va trebui sã vã sfãtuiesc sã scãpaþi de el imediat.
...sã domine în spirit ºi în trup. În întregime.
Daþi-mi voie sã vi-l prezint pe prietenul meu Marcelo
despre care v-am vorbit uneori.
ªi pe logodnica lui, Emma.
- Bunã seara tuturor. - Bunã seara.
Sunt de acord cu dvs. în ceea ce priveºte concepþia despre femeie.
Cred cã avem multe de învãþat de la aceste magnifice femei orientale,
fiindcã ele au rãmas aproape de naturã,
o naturã pe care au cucerit-o dupã secole de civilizaþie.
Civilizaþia... Spuneþi-mi, vouã la ce vã foloseºte?
Vã foloseºte, fiindcã nu mai ºtiþi sã faceþi dragoste!
Vorbeºte pentru tine!
- Marcello, te servesc cu ceva? - Da, mulþumesc.
Vã invidiez. V-am urmãrit peste tot în lume.
ªi mie îmi place mult sã cãlãtoresc.
Ai posibilitatea de a avea întâlniri extraordinare,
de a cunoaºte femei din toate rasele.
Mie mi-ar plãcea sã am copii de toate culorile: roºii, galbeni.
Ce satisfacþie! Ca un buchet cu flori de câmp.
Tu nu ºtii sã spui altceva?
Galeria de amintiri pe care o ai trebuie sã fie extraordinarã.
Amintiri? Crezi cã un om de vârsta mea se poate mulþumi cu amintiri?
- Eu am planuri. - Vreþi sã luaþi loc?
Ce fãpturã minunatã! Sunteþi logodnica prietenului nostru?
- Da. - Desigur, sunteþi meridionalã.
Ce tip extraordinar!
A scris zeci de cãrþi importante ºi ºi-a pãstrat o candoare infantilã.
Mã întreb de unde are atâta optimism, atâta încredere.
Îmi face plãcere sã vinã aici ºi-l privesc mereu cu uimire.
Uneori mã întreb dacã nu-l invidiez.
Ascultã, am vãzut cã ai un Morandi magnific.
Da, e pictorul care-mi place cel mai mult.
E un geniu. Obiectele sunt scufundate într-o luminã de vis
ºi totuºi sunt redate cu o detaºare, precizie ºi rigoare aproape intangibile.
Se poate spune cã e o artã în care nimic nu se petrece la întâmplare.
Steiner a spus cã tu ai douã iubiri...
ºi cã nu poþi alege între ele.
Jurnalismul ºi literatura. Atenþie la închisoare!
Rãmâi liber, disponibil... Ca mine.
Nu te cãsãtori niciodatã. Nu alege niciodatã.
Chiar ºi în dragoste e bine sã fii ales.
Cel mai bine e sã arzi, nu sã îngheþi!
Acum câþiva ani am citit poeziile tale.
Era pe vremea când credeam cã scriu ºi eu.
Îmi plac. Au forþã, sunt sincere. Nu par scrise de o femeie.
Ce ºtii tu despre femei?
Asta e arta pe care o prefer. Aceea care cred cã va fi de folos mâine.
O artã clarã, sincerã,
care nu pune întrebãri, care nu minte, nu linguºeºte.
Acum am o meserie care nu-mi place, dar...
Mã gândesc adesea la ceea ce se va întâmpla mâine.
Trebuie sã ne gândim la ziua de mâine, dar sã nu uitãm cã trãim astãzi!
Eu cred cã dacã cineva trãieºte intens, din plin spiritual,
în fiecare clipã se bucurã cât pentru un an
ºi în fiecare an devine mai tânãr cu cinci ani.
- Iris, în seara asta eºti un oracol! - Un oracol... alcoolic!
Prieteni, vã gândiþi prea mult la viitor.
Tu care eºti atât de diferitã, ce faci cu zilele tale?
Adicã, ce-þi place sã faci cel mai mult?
- Nu ºtiu. Dar tu? - Eu ºtiu foarte bine.
Cele trei mari evadãri: fumez, beau, fac dragoste.
ªi asta e înþelepciunea ta!
Îmi citeºti versurile dar nu m-ai înþeles niciodatã.
Tu eºti adevãratul primitiv, primitiv ca o turlã goticã.
Eºti atât de înalt, cã nu mai auzi nici un glas!
Dacã mi-ai vedea adevãrata staturã, ai vedea cã nu sunt mai înalt de atât.
Vã rog sã faceþi liniºte puþin.
Dialog între înþelepciunea femininã ºi nesiguranþa masculinã.
Primitiv ca o turlã goticã.
Eºti atât de înalt, cã nu mai auzi nici un glas!
Dacã mi-ai vedea adevãrata staturã, ai vedea cã nu sunt mai înalt de atât.
Asta e o înregistrare veche. Scuzaþi-mã, o opresc acum.
Ce e? De ce sã n-o ascultãm?
Nu vreau sã vã plictisesc. Sunt zgomote fãrã importanþã.
Sunt sunete din naturã pe care le-a înregistrat el.
- Spune-i sã le mai punã o datã. - Chiar vrei sã le asculþi?
Dacã nu te intereseazã, de ce le-ai mai înregistrat?
Fiindcã mi s-au pãrut frumoase. Chiar vreþi sã le ascultaþi?
Da, mulþumesc.
Eu le ºtiu pe toate. Sunt foarte stimulative.
Vã rog, atunci. Cum doriþi...
Sunete ºi melodii plãcute care te încântã ºi nu dor.
Pãsãrle!
Exact aºa cântã.
Asta e o pãdure.
Voi ce cãutaþi aici?
- De ce v-aþi dat jos din pat? - Scuzaþi-mã un moment.
- De ce umbli desculþ? - O sã rãceºti!
Au auzit furtuna ta ºi s-au trezit.
Spune-mi adevãrul, voiai sã mã mai sãruþi o datã, nu?
- Tata e încãpãþânat! - Nu þi-e ruºine?
Tata e încãpãþânat!
- Acum au aflat toþi. - Tata e încãpãþânat!
Ce copii frumoºi!
- Ce privire inteligentã are! - Da, aºa e.
Când i se spune ceva care îl impresioneazã,
rãmâne pe gânduri cu o figurã întunecatã.
Apoi începe sã râdã dintr-o datã, fericit.
Dacã îi dã cineva o floare, mai întâi o priveºte,
apoi începe sã râdã pentru cã înþelege cã e frumoasã.
Aºa cum zâmbeºti tu când asculþi o muzicã frumoasã.
Acum trebuie sã fii cuminte ºi sã te duci la culcare.
Îþi promit cã vin sã-þi spun noapte bunã.
- Spune noapte bunã tuturor. - Noapte bunã.
Fetiþa e altfel. Cel mai mult îi plac jocurile de cuvinte.
O frazã nouã o încântã.
Uneori inventeazã ea singurã combinaþii de cuvinte.
Am reþinut una: "Cine e mama soarelui?"
Chiar e frumos. Parcã e versul unui poet.
Dorm în pat cu voi?
Ei ar vrea, dar nu le dãm voie.
Uneori, micuþul reuºeºte sã intre în camera noastrã ºi sã se urce în pat.
între mama lui ºi mine.
Mã prinde de un deget ºi îl strânge tare.
Nu vã puteþi închipui cât de plãcut este sã adormi cu o fãpturã micã alãturi.
Îl cunoºti de mult pe Steiner?
Da, de mult. Dar ne-am întâlnit doar de trei-patru ori
totuºi...
Marcello... ªi tu o sã ai într-o zi o casã ca asta.
Ne simþim bine împreunã. Suntem fãcuþi unul pentru celãlalt.
Invitã-mã mai des aici.
Þi-am spus, vino când vrei.
Ce este, Marcello?
Ar trebui sã fac niºte schimbãri. Ar trebui sã schimb multe lucruri.
Casa ta e un adevãrat refugiu.
Copiii, soþia, cãrþile, prietenii...
Zilele mele se scurg ºi nu reuºesc sã fac mai nimic.
Cândva aveam ambiþii. Acum poate cã pierd totul, uit totul.
Sã nu crezi cã salvarea înseamnã sã stai închis în casã.
Sã nu faci ca mine, Marcello!
Sunt prea serios ca sã fiu diletant, dar nu destul ca sã fiu profesionist.
E mai bine sã ai o viaþã mizerabilã, crede-mã,
decât o existenþã protejatã de o societate organizatã,
în care totul este prevãzut, totul este perfect.
Pot sã-þi fiu doar un prieten, de aceea îmi este imposibil sã-þi dau un sfat.
Dacã vrei sã te ajut sã-þi schimbi locul de muncã,
îþi fac cunoºtinþã cu un editor care sã-þi dea posibilitatea
sã te dedici lucrurilor care te intereseazã.
Ar fi mai bine decât sã scrii pentru ziarele de orientare fascistã.
Gândeºte-te la asta ºi vorbim mai târziu.
Da.
Vino...
Câteodatã, noaptea...
întunericul acesta, liniºtea aceasta mã apasã.
Pacea e cea care mã sperie.
Mi-e teamã de pace mai mult decât de orice altceva.
Mi se pare cã este doar o aparenþã ºi cã ascunde infernul.
Mã gândesc la ceea ce vor vedea copiii mei mâine.
Se spune cã lumea va fi minunatã,
dar din ce punct de vedere, dacã ajunge sã sune telefonul
ca sã anunþe sfârºitul lumii?!
Ar trebui sã trãim în afara pasiunilor, dincolo de sentimente,
într-o armonie care în opera de artã am reuºit-o...
În acea ordine minunatã.
Ar trebui sã trãim în afara timpului, detaºaþi...
Detaºaþi!
Nu pot sã-mi petrec viaþa sunându-te pe tine!
Vreau sã lucrez în liniºte! Nu ºtiu!
Domniºoarã faceþi-mi plãcerea ºi închideþi tonomatul!
Nu, nu-þi spun unde sunt
ºi nici la ce orã mã întorc. Du-te naibii! Nebuno...
Vrei sã taci puþin din gurã?
- Paola, asta e spartã. - Ia alta.
- Mâncaþi ºi dumneavoastrã? - Nu... da... Nu ºtiu.
Se mãnâncã bine aici.
E greu sã scrii la maºinã?
- Vrei sã te faci dactilogafã? - Mi-ar plãcea.
- Eºti frumoasã? - Ei, frumoasã... Exageraþi!
- Haide, ºtii bine cã eºti frumoasã! - Bine.
ªi asta e ruptã!
Tu nu eºti din Roma. De unde eºti?
- Din Umbria, în apropiere de Perugia. - Ce cauþi aici?
Tata lucreazã la Anzio, de aceea am venit aici.
Dupã Crãciun plec. Mã duc la Ostia sau poate la Roma.
- El cine e, fratele tãu? - Nu, e ajutorul meu.
La naiba! Se poartã frumos cu tine aici!
Da, e adevãrat, dar nu-mi place deloc. Nu pot sã mã întorc acasã.
Duminicã am vãzut o maºinã cu numãr de Perugia,
mi s-a fãcut dor de casã ºi am plâns.
Întoarce-te sã te vãd din profil.
- De ce? - Întoarce-te.
- Dar de ce? - Numai o clipã.
Semeni cu unul din îngeraºii pictaþi în bisericile din Umbria.
- Þi s-a mai spus asta? - Nu.
- De ce râzi? - Aºa...
- Ai logodnic? - Da, logodnic...
- Nu mai scrieþi? - Nu.
- Atunci pot sã pun muzicã? - Da, sigur.
Sã arunc hârtia asta de aici?
Acum ce mai vrei?
- Marcello! Marcello, a venit tatãl tãu! - Tata?
Te-a cãutat unul. Zice cã e tatãl tãu.
Înceteazã, nu face pe prostul!
E acolo, mãnâncã. Te cautã de douã ore.
N-a zis cã e tatãl lui?
Marcello, uite-l la masa aia!
- Unde? - Lângã negru.
Tatã... Tatã!
Marcello! În sfârºit!
- Am sosit de dimineaþã în Roma. - În dimineaþa asta?
Te-am cãutat peste tot.
Voiam sã plec. Un prieten de-al tãu mi-a spus sã te aºtept aici.
Da, Paparazzo!
Cu serviciul ãsta umblu aproape toatã ziua. Mã duc acasã doar ca sã dorm.
- Cum de eºti în Roma? - Am avut o problemã la Minister.
Pentru dosarul tãu. Dar aici se pierde totul.
Tu ce faci? Arãþi bine.
ªi tu arãþi bine. Ascultã...
ªi mama?
Mi-a dat o scrisoare pentru tine. E bine.
Îºi face griji din orice, dar aºa a fost mereu.
Cu vârsta, asta se accentueazã. Uite-o aici.
Biata mama...
Ai putea sã scrii mai des, ºi chiar sã vii în vizitã!
N-ai mai fost de mult. De când n-ai mai venit pe acasã?
ªtiu, tatã, dar aici e o alergãturã...
- Ciao, Marcello! - Ciao.
- Te-a salutat? - Da.
- Ce e, o actriþã? - Poftim? E o actriþã de doi bani.
Tatã, vrei sã bei ceva? Vrei un gin-fizz?
Cum? Un gin Fritz? Nu, berea e mai bunã.
Ce animaþie e noaptea pe aici!
- Aºa e în fiecare searã? - Da.
La ora asta la noi e întuneric.
- Tu o duci bine? Te-ai obiºnuit? - Da, merge.
Cu munca cum merge, îþi renteazã?
Tatã, meseria de ziarist, dacã ºtii cum s-o faci, renteazã.
Eu am avut noroc. Mi-am fãcut relaþii, îi cunosc pe toþi.
Intru în ministere, la Vatican. Mi-am luat ºi maºinã, cea de colo.
- Am un apartament... - Apropo.
De câte ori te-am sunat acasã, mi-a rãspuns o femeie. Cine e?
Poftim?
Nu zic nimic, eºti bãrbat. Dar sã nu faci vreo prostie.
Distreazã-te, nu zice nimeni sã fii sfânt, dar cãsãtoria e ceva serios.
Dacã cineva trãieºte cu tine, apar anumite obligaþii!
Nu, nu, tatã, ºtiu. Ai vorbit cu femeia care face curãþenie.
- Bunã seara, pânã la urmã l-aþi gãsit! - Da, mulþumesc.
- L-ai cunoscut pe tata... - Cum sã nu, suntem prieteni!
Da, domnul mi-a spus sã te aºtept aici.
Sunteþi fotograf? Fotoreporter! O muncã foarte interesantã.
O muncã artisticã, într-un anumit sens.
- Lucraþi cu fiul meu? - Din pãcate, da!
N-ai vãzut unde s-a dus prinþul? L-am pierdut.
Mã duc sã arunc o privire. Ciao.
- Bãieþi, poate cã aveþi treabã... - Nu, nu, tatã.
Dacã aveþi de lucru sau vreo întâlnire, spuneþi-mi...
- Noi muncim chiar ºi aici. - A, da?
Aici vin persoanele care ne intereseazã. Un articol, o fotografie...
- Ziarul meu e deasupra. - Înþeleg.
Staþi pur ºi simplu aici...
- Vrei sã mergem la un film? - Nu...
Merg destul acasã. Acolo n-ai altceva de fãcut...
Acum plec. Vã las singuri. Sunteþi tineri!
Nu, tatã, n-avem absolut nimic de fãcut.
Pãi ce-am putea face?
Asta ca sã treacã cele câteva ore pânã când plec.
La ora asta nu sunt decât localuri de noapte.
Apropo. Un prieten mi-a spus cã e pe aici un loc care nu e rãu.
Un fel de cabaret... Cicia... Kitcat...
Da, Cha Cha! Dar ãla nu-i cabaret. Vrei sã mergi acolo?
Doar sã vãd cum e. Am destul de rar ocazia asta!
Paparazzo!
Perfect. Invitã-l ºi pe prietenul tãu. Plãtesc eu.
- Nu, tatã... - Nu, nu, nu! Eu plãtesc aici, lasã-mã!
Antonio, ascultã-mã o clipã!
Chelner!
Paparazzo!
- Vino, mergem cu tata! - Unde mergem?
Vino!
Unde pleci? Trebuia sã-i luãm un interviu prinþului.
Am înþeles. Aici se plãteºte totul. Bine!
Paparazzo, urcã în maºinã! Tatã, vino pe aici!
Haideþi. Mergem la Cha Cha Cha.
Spuneþi-i directorului cã-l sun acasã.
E bine aici?
Nu s-a schimbat nimic. Totul e aºa cum a fost.
- Erai aici în 1922? - Nu, eram în Torino.
Sunt la Roma doar de doi ani.
- Tatã, vrei sã bei ceva? - Sigur cã vreau!
- Ce vrei? Un whisky? - Da, da, iau un whisky.
Douã whisky... De fapt, trei.
- Bine. Ce marcã? - Black and White.
De ce nu facem un reportaj aici? Nu þi se pare un mormânt?
Frumoasã! Are picioare lungi!
- Cum? - Zice cã are picioare lungi.
- Aþi fost la Paris? - Nu.
Eu am fost de douã ori.
O datã am intrat într-un cabaret ca ãsta.
Acolo era o fatã frumoasã, cu picioare lungi, ca asta.
A început sã se dezbrace încet ºi dupã ce s-a dezbrãcat de tot,
am vãzut cã era un bãrbat. Un ticãlos...
- Ai tatã? - Da, am, am.
Trebuie sã fie tânãr, tu eºti un puºti.
- Cu ce se ocupã? - Cu nimic, e un vagabond.
Nu face nimic de dimineaþã pânã seara.
Stã toatã ziua acasã ºi le enerveazã pe mama ºi pe sora mea.
Cântã, fluierã, se ceartã fiindcã vrea bani sã meargã la film.
Paparazzo! Uite cine e aci!
Marcello...
- Vedeþi cine e aici? - Un tip bine!
Aºteptam sã aparã fotografia în ziarul tãu!
Eºti foarte frumoasã!
- Cum o cheamã? - Fanny.
- O cunoºti bine? - O cunoaºte, o cunoaºte...
- E franþuzoaicã. - Simpaticã! O franþuzoaicã...
Mincinosule! Pungaºule!
Cum de vorbeºti cu un asemenea individ?
- Vezi cã e tatãl meu. - Ei, aº!
- Nu ne crede, tatã. - Cum nu?!
- E adevãrat? - Da.
- Bunã seara, domniºoarã. - Bunã seara, domnule.
Felicitãri! Ai fost grozavã.
I-am promis o fotografie... E o fatã bunã.
Te cred. Nu mã îndoiesc...
- Vrei s-o invitãm la masã? - De ce nu!?
Atunci, bãieþi, sã comandãm o sticlã de ºampanie!
Ce ºampanie!? Pentru ea ºi o oranjadã e prea mult.
Nu, ºampania e bunã! Luãm o ºampanie, tatã.
Sã luãm Veuve Cliqout! Faceþi cum vã spun eu. Mã pricep la asta.
Am vândut ºampanie în jumãtate din Italia!
Pânã atunci beþi o picãturã de whisky.
Fanny!
În sãnãtatea voastrã.
- În sãnãtatea ta, tatã! - Mulþumesc.
- Bun! - Da, da, e bun.
- Aþi comandat ºampanie? - Sigur!
Iat-o. ªi chelneriþa la fel! Ce altceva mai doriþi?
- Fanny. - Îmi face plãcere.
Nu te deranja. Pe tine nu te salut. Nici pe tine.
- Ai vãzut cum munceºte fiul tãu? - Am vãzut.
Ce mai munceºte! Trimite-l în satul tãu!
Ascultã... Nu-i adevãrat cã eºti tatãl lui.
- Cum nu-i adevãrat? - Nu se poate, eºti prea tânãr!
Domniºoarã, nu-mi aminti de vârstã,
sã nu stârnim aceastã durere cumplitã care-mi apasã inima!
ªtii ce ne îmbãtrâneºte pe noi? Plictiseala.
Din tinereþe am cãlãtorit mult cu serviciul meu.
Când eram plecat, mã simþeam ca un leu.
Chiar ºi acum, nu mã întrece nici unul din tinerii ãºtia.
Dar când rãmân acasã, parcã aº avea 80 de ani!
Ce faci? Nu, nu, o deschid eu.
Poþi sã-þi dovedeºti îndemânarea cu coca-cola,
dar ºampania lasã-mi-o mie!
Sst! Uitaþi-vã!
E atât de frumos.
Pe mine întotdeauna mã face sã plâng.
Da, mã face sã plâng!
Domniºoarã... þine...
Pentru frumoasele dvs. picioare pe care am avut norocul sã le admir!
Cin-cin!
Bine, foarte bine...
Dar acum, sã mai beau o înghiþiturã.
Întâi am bãut pentru picioarele tale frumoase...
Acum trebuie sã beau pentru...
Nu voiam sã spun nimic scandalos!
Tatãl tãu e mult mai simpatic decât tine!
- Nu, nu...! - Mult mai simpatic, sã ºtii!
Las-o baltã, domniºoarã! Nici chiar aºa!
Vreau sã-þi arãt un joc destul de dificil.
Sã vedem dacã te descurci.
Uite... Pune o monedã pe frunte... uite aºa...
ªi fã-o sã-þi cadã fãrã sã-þi atingã nasul.
E foarte uºor! E un joc de copii.
- Încearcã. - Bine.
Acum ia moneda ºi pune-þi-o pe frunte.
Împing puþin... aºa... Sã te vãd!
- Stai puþin. - Stau.
Stai, s-ar putea sã...
Acum eu am sã-þi povestesc ceva.
O poveste frumoasã.
E povestea unei doamne care-ºi trimite soþul la magazin
sã cumpere trei cãmãºi, ºase batiste ºi...
- Cum se numeºte? E pentru femei... - Sutien!
Deci, omul pleacã, iar pe drum bea niºte vin ºi uitã totul.
Când se întoarce acasã, stãpâna spune...
- Stãpâna? - Da, soþia...
Deci îl întreabã dacã a cumpãrat ce trebuia.
"Da", rãspunde el ºi îºi scoate batista.
- "Batistele... Unde sunt? - Uite-le!"
"Una, douã, trei, patru, cinci, ºase."
"ªi cãmãºile unde sunt?" întreabã ea. "Aici! Una, douã".
"ªi sutienul unde e?"
"Am cumpãrat... Stai! Îl am aici, uite-l!"
- Dar tu nu ai nevoie! - Tatã!
E frumoasã! Frumoasã!
Nu mai e ºampanie! Trebuie sã mai comandãm!
Chelner!
Ãsta e un vals!
Domniºoarã, îmi permiteþi? Vreþi sã dansãm?
- Sunt aici! - Sunt gata ºi eu.
Ce e?
ªtii, când eram copil... Paparazzo! Þine.
Când eram copil, tata nu stãtea niciodatã acasã.
Era plecat o sãptãmânã, 20 de zile. ªi nu se mai întorcea.
Ce mai plângea mama...
Nu-l vedeam aproape niciodatã! Nu-l cunosc deloc.
Dar mi-a fãcut plãcere sã-l vãd în seara asta.
- E simpatic, nu? - Da, foarte.
Dar în seara asta trebuie sã-l distrezi.
Da, dar...
Poate cã asta nu se danseazã aºa.
Nu-þi face probleme. Mie îmi place mai mult aºa.
Da? Atunci, sã dansãm! Sã dansãm!
- Ce ochi extraordinari! - Da? Asta nu ºtiu cum s-o iau.
Cum nu? Ca un semn al infinitei mele admiraþii.
Mã tem cã eºti ca fiul tãu...
- Cum sunt? Ca fiul meu? - Da!
Înseamnã cã suntem de rasã.
Nu, nu! Tatãl tãu vine cu mine! Sã mergem, dã-mi braþul!
Marcello, tu vino dupã mine!
Eu conduc repede, chiar dacã nu am maºinã englezeascã.
- Tatã! - Ce e?
Chiar vrei sã mergi la ea acasã sã mãnânci spaghete?
Da, da. Va mânca cu mine spaghete bolognese!
Stai bine în maºina mea?
- Ascultã, tatã... - Ce e?
E totul bine?
Foarte bine. Sunt într-o companie perfectã, dar lasã-mã în pace.
Dacã tu faci dragoste cum conduc eu, o sã fii mulþumit.
- Liniºte! - Vreau sã se trezescã toþi!
Fãrã vitezã!
Tata e un om minunat, nu-i aºa?
Trezeºte-te, Gloria!
Gloria!
Ai ales cel mai lung drum! Piciorul meu!
De ce ne-am învârtit atâta?
- Ce faci, nu cobori? - Nu, eu nu vin.
- De ce? Ce ai? - Sunt obosit.
- Paparazzo, îþi las maºina ºi-l aduci tu pe tata acasã.
Spune-i cã a trebuit sã plec repede la tipografie.
Mâine dimineaþã înainte sã plece, sã-mi dea un telefon!
Sã mergem, haide...
N-am chef...Vreau sã dau o raitã prin cartierul ãsta ca sã mã trezesc.
Unde aþi fost? Am ajuns de o jumãtate de orã!
- Marcello, tatãl tãu se simte rãu! - Cum?
S-a simþit rãu. Poate cã a bãut prea mult. Am plecat la farmacie.
- Cum? ªi l-ai lãsat singur? - Aici scrie ce picãturi îi trebuie.
Paparazzo, fugi la farmacie sã cumperi astea!
- Ce? - Du-te repede!
- La ce etaj? - La trei.
- Care e uºa? - Nu striga, e o casã respectabilã.
Tatã!
- Stinge lumina. - Da.
- Unde e întrerupãtorul? - Acolo.
Aºteaptã.
S-a dus prietenul meu la farmacie. Se întoarce repede!
N-am nimic. Poate cã am bãut prea mult.
Bineînþeles cã n-ai nimic.
Ascultã, vrei un pahar cu apã?
Nu, o sã-mi treacã...
- Ce s-a întâmplat? - Nu ºtiu. I s-a fãcut rãu.
M-am speriat! Acum e cu Marcello.
- Pot sã intru puþin sã-mi fac o cafea? - Nu, mi-a spus sã aºtept aici.
Ce cartier e ãsta? Unde suntem?
Cartierul Italia.
N-am auzit de el. E departe...
De câte ori vin la Roma, stau într-o pensiune din Piazza Fiume.
- Cât e ceasul? - Aproape 4.
La 5:30 am un tren.
Trebuie sã-l prind... Sã ajung la timp.
Da, da... O sã ajung la timp.
Tatã, de ce nu vii la mine? Te culci, te odihneºti un pic.
Nu, nu, prefer sã plec. La 10 o sã fiu acasã...
Ceasul meu!
- Poþi sã pleci mai târziu. - Nu, nu.
Mã simt bine. Mã simt bine, mi-am revenit.
Acultã, tatã, de ce nu stai ºi mâine?
Stai ºi mâine. Te rog, tatã.
Dacã nu vrei sã vii la mine, poþi sã rãmâi la hotel.
La hotelul la care stai.
Mâine îmi iau liber. O sã stãm împreunã toatã ziua, o sã vorbim.
Nu ne vedem aproape niciodatã.
Trebuie sã plec. Trebuie sã plec...
Taxiul!
- Marcello, a venit taxiul. - Care taxi?
Eu l-am chemat. Unde mi-e pãlãria?
Putem sã anulãm, taxiul. Te rog sã mai rãmâi.
Nu pleca, tatã!
Nu, trebuie sã plec. Trebuie sã ajung acasã.
- Bunã seara, domniºoarã. - La revedere. Pe curând ºi... La revedere.
Ciao, Marcello!
Bine, fiule, mã bucur cã te-am vãzut. Sã ne scrii.
Nu mã conduce. Prefer sã mã duc singur. Te rog...
Te pleznesc!
Crezi cã sunt un soþ care-ºi acceptã coarnele ºi nu zice nimic?
Face pe grozavul în faþa femeilor...
- Ce-ai spus? - Mã uitam. N-am voie?
- Ce s-a întâmplat? - Ceva drãguþ. Am aflat despre ce e vorba.
Vino încoace, tuberculos alcoolic! Vino încoace!
- Nico! - Marcellino! Urâtule, rãule...
- Ce mai faci? - Bine...
Unde te duci?
La Bassano di Sutri, la castelul logodnicului meu.
- Mã iei ºi pe mine? - Da!
Te-a cãutat Paparazzo. Voia sã faci niºte fotografii în Jardin du Mode.
Nu mai pozez pentru reviste de modã de un an.
- Nicolina! - Uite maºina!
Nicolina, aici suntem!
- Aveþi un loc pentru prietenul meu? - Nu, încearcã în maºina din spate.
- Atunci ne întâlnim la castel. - Bine, ciao!
Aveþi loc pentru douã fiinþe nefericite?
- Bunã, Mary, când ai spus cã vii? - Suntem deja patru.
- Poate sã vinã ºi prietenul meu? - Îl ºtiu pe prietenul tãu!
Vino...
Dupã ce ieºim din Roma, conduci tu!
Dupã Capranica, pe scurtãtura dintre mãslini.
Veniþi dupã noi! Banii pentru benzinã!
Mai e cineva acasã la tatãl tãu?
Sã sperãm cã nu, ca sã mergem mai repede în pat.
Oricum, la ora asta n-au mai rãmas decât fosilele.
Petrecerile noastre sunt cunoscute ca fiind cele mai reuºite înmormântãri.
- Fratele tãu e la vânãtoare, cred. - Irene, ia câinele ãsta!
- Ce regiune e asta? Ce regiune... - Bassano di Sutri.
De ce plângi? Ce limbã vorbeºti? De unde eºti?
Eschimosa!
- Noapte bunã tuturor! - Oh, bunã!
Ce faci? Unde te duci cu aia? Fii atent, dãrâmi totul!
- Ciao, Clemente. - Massimilla, ce faci?
Giulio, uite pe cine l-am adus!
Otreapã!
Cine þi-a spus sã vii aici?
A fost o ceremonie foarte frumoasã. Tristã ºi emoþionantã.
Oamenii aduceau flori la mormântul ºefului lor.
Scuze, n-am avut plãcerea sã vã cunosc. Sunt al treilea nãscut.
Cel mai puþin important, desigur.
Vreþi sã cunoaºteþi ºi pe altcineva din familia mea, sau vã este de ajuns?
- Bunico! Bunico... - N-o deranja, las-o în pace!
Bunico!
- Þi-l prezint pe domnul... - Rubini. Încântat, doamnã.
Se preface cã doarme fiindcã nu vrea sã vorbeasacã cu nimeni.
Sã continuãm cu arborele genealogic.
Tatã, þi-l prezint pe domnul Rubini care are aerul cã munceºte foarte mult.
Adevãrat? Bunã seara. Ce mai faceþi?
Nina, dã-mi voie sã-þi prezint un prieten de-al fiului meu...
- Ce tânãr drãguþ! - Sunteþi ziarist?
Sunt beat. Am nevoie de o doicã sã mã ducã în pat.
Cine se oferã? Tu, Jane? De ce nu vrei sã fii doica mea în noaptea asta?
Nu!
Lady Rodd, câinii ãºtia nu-i spãlaþi niciodatã? Miros îngrozitor!
Au un miros minunat!
Ea este istorica noastrã, Irene. Faimoasa debutantã din anul acesta
cu care vreau sã mã cãsãtoresc. Dar ea nu vrea.
Scuzaþi-mã!
Hai sã dansãm.
- Nu am înþeles cine se agita, el sau tu? - Eu, bineînþeles!
Vrei sã-þi vezi numele în ziare?
Ascultã, de ce nu ne vedem de treburile noastre?
Care sunt treburile noastre?
- Chiar eºti ziarist? - Da, doamnã.
Primul meu soþ era ziarist, dar ºtirile lui erau întotdeauna exagerate.
Am înþeles asta când s-a încheiat luna de miere.
ªtii care este verdictul amar al lui Shakespeare?
Mai bine ºtiri exagerate, decât nici o ºtire.
Soþul meu gândea la fel.
Adesea chiar ºi cititorii doresc sã se exagereze.
Personal, dacã îmi permiteþi,
sunt în mãsurã sã vã aduc informaþii care nu sunt exagerate.
Sunteþi sigur?
Cunosc parfumul acesta. Maddalena!
Pe tine de unde te-au cules?
Mã simt bine. Sunt beatã.
- O cunoºteai pe Jane? - Nu.
E o pictoriþã americanã care trãieºte în Roma ca ºi cum ar fi într-o colonie.
- A, da... - O invitã toþi ca s-o asculte.
O sã vezi, e foarte amuzantã.
Famila Montalban.
Federica lupoaica. Îi place sã-i alãpteze pe tineri.
Famila Confalonieri. Stãpânesc jumãtate din Calabria
ºi cele mai frumoase garsoniere din Roma.
Micuþa Eleonora: 80000 de hectare, douã tentative de sinucidere.
Familia Sanseverinos: minunatul castel din Toscana.
Acolo sunt Don Giulio ºi Nico, prietena voastrã suedezã.
Anul acesta va deveni prinþesã.
Nu face mutra asta. Crezi cã nouã ne e mai bine?
Ei ºtiu sã facã anumite lucruri cu eleganþã.
- Cine stã în vila din fundul parcului? - Nimeni. E nelocuitã.
Ca stil, e cea mai frumoasã.
ªi eu sunt nelocuitã, sã ºtii.
ªi gineceul acesta? Ce este?
Bunicuþe, strã-strã-bunicuþe...
Ce femei frumoase. Toate au aceiaºi ochi, ai observat?
Sã ºtii, Maddalena, cã m-am gâdit adesea la tine. Nu te înþeleg.
Nu?
Nici eu.
Dar n-are importanþã.
Dacã vrei sã-mi þii un discurs serios, n-am de gând sã te ascult. Las-o baltã!
Ce face prietena ta?
- Deci þi-e fricã de discursuri serioase? - Nu!
Dar tu nu te pricepi. Sau te pricepi?
Unde mã duci?
Asta e camera pentru discursuri serioase.
- Aºeazã-te aici. - Ce facem?
Unde te duci?
Marcello! Marcello, mã auzi?
M-ai simþit vreodatã atât de aproape?
Unde eºti? Tu mã auzi?
- Da. - De unde vorbeºti?
De departe. De foarte departe... E ca ºi cum n-aº mai exista.
Maddalena!
Da... Sunt aici, nu te miºca!
Marcello, te cãsãtoreºti cu mine?
Dar tu?
Eu, da. Sunt îndrãgostitã de tine, Marcello.
De când?
- Acultã... ªtii ce e zgomotul ãsta? - Nu ºtiu...
Ghiceºte, da...?
- Un sãrut? - Pentru tine, Marcello.
Ei, te cãsãtoreºti cu mine? Sau te temi sã-mi rãspunzi?
De ce-mi pui întrebarea asta? Eºti beatã?
Puþin, da...
Te iubesc, Marcello.
Aº vrea sã fiu soþia ta, sã-þi fiu credincioasã.
Aº vrea totul: sã fiu soþia ta ºi sã mã distrez ca o târfã.
În seara asta, nu ºtiu de ce, mi se pare cã te iubesc foarte mult.
Cã am nevoie de tine.
- Adevãrat? - Da, e adevãrat.
Nu ºtiu dacã ai vorbit serios sau þi-ai bãtut joc de mine, dar nu conteazã.
Te iubesc, Maddalena. Aº vrea sã fiu mereu cu tine.
Dupã o lunã m-ai urî.
De ce sã te urãsc?
Fiindcã nu poþi avea totul dintr-o datã.
ªi nu mai pot sã aleg. E prea târziu.
N-am putut sã aleg niciodatã. Nu sunt decât o târfã.
Nu existã remediu. Mereu voi fi o târfã ºi nu vreau sã fiu altceva.
Nu, nu e adevãrat. Eºti o fatã extraordinarã. ªtiu asta.
Îþi cunosc curajul, sinceritatea... E adevãrat, ºtiu asta.
Disperarea ta îmi dã putere.
Ai fi o tovarãºã minunatã pentru cã þi se poate spune totul.
Maddalena, mã auzi?
Rãspunde-mi!
Maddalena, terminã cu jocul ãsta! Vino aici, vreau sã-þi vorbesc.
Maddalena!
Bunã, dragule. Mergem la vânãtoare de fantome.
Maddalena e cu voi?
Vino!
În 22, când am venit la Roma în timpul manevrelor,
mi-am petrecut noaptea într-un castel ca acesta, pe lângã Genzano.
În castelul cumnatei mele
am vãzut odatã apãrând o fetiþã cu o lumânare în mânã.
Corecteazã povestea. Sã ºtiþi cã nu era o fetiþã.
- Cum? - ªi nici lumânare.
Nu cred asta. E o glumã.
Sunt gata sã fac un pariu. Când o sã mor...
Simþiþi ce liniºte?
- Priviþi, o luminã! - Se reflectã lumânãrile în geamuri!
Ce fiinþã lipsitã de fantezie eºti!
Nu ºtii povestea cocoºatului pe care o spun þãranii?
- Giulio, aici nu aveþi luminã electricã? - Atenþie, sunt lilieci!
Lilieci! Sunt subiectele mele preferate!
Nicolina, onorabila fantomã vrea sã te omoare!
Scumpule! Uºa e închisã. Lipseºte cheia.
Trebuie sã fie pe jos. Fã puþinã luminã.
Sã ºtii cã nu o gãsesc.
Aici nu e nimic.
- ªi atunci ce facem? - Ne întoarcem.
Nu, sã spargem uºa...
- Uite cheia! - Dã-mi-o.
- Bravo, Nicolina! - Cine a gãsit-o? Nicolina?
- Nicolina gãseºte toate cheile. - De când n-ai mai fost aici?
- N-am mai venit aici de trei ani. - Cum aºa?
Mi-aº face aici o garsonierã frumoasã, dar tata nu e de acord.
ªi ce ne pregãteºte marele ziarist?
Un articol frumos pe pagina a treia despre aristocraþia proastã ºi coruptã?
Eu mã ocup de cu totul altceva. Iar lucrul acesta nu este deloc interesant.
- Cine a însoþit-o aici pe Maddalena? - Cine e Maddalena?
Atenþie, aici e plin de ºoareci, de gândaci, de vipere, lilieci ºi vampiri,
iar acum va fi plin de prostituate.
Mulþumesc mult...
Ea mergea spre turn, la miezul nopþii...
O iau înainte sã luminez drumul.
- Giulio, când a fost construitã clãdirea? - Acum cinci secole. Prin 1500.
- Cine a construit-o? - Papa Iulius al II-lea.
- Aþi avut un papã din familie? - Doi papi.
Contesa Cristina.
- Dacã te temi, vino lângã mine. - Papã, iubitule.
Veniþi dupã mine! Pe aici, pe aici.
Giulio, am mãturat pe jos. Ne plãteºti?
Irene, simt cã aici aº putea chiar sã te iubesc.
Paiaþã!
Eºti o apariþie extraordinarã! Parcã ai fi coborâtã dintr-un tablou!
Ce dezastru!
Ar trebui o grindã dintr-un perete într-altul!
Giulio, mi se rupe inima când vãd cã totul se nãruie!
Dar tu nu eºti aici! Tu stai numai în Roma ºi nu faci nimic.
- Ce vrei sã fac, tatã? - Cum adicã? Într-o zi tu vei fi stãpânul.
- Eu sunt strãmoºul tãu, Giulio! - Dispari, tâmpito!
Irene, dacã vezi vreo fantomã, aruncã-te în braþele mele.
- Bine... - Aºa ceva aº vrea sã am în biroul meu.
Giulio, vreau sã-þi vorbesc.
Eugenio, gata! Încearcã sã fii serios sau pleacã de aici!
Mãtuºa ta e un medium?
Nu ºtiu, soþul ei a pãrãsit-o pentru cã întotdeauna o gãsea cu fantome în pat.
Ce sinistru.
ªi totuºi, v-am întâlnit undeva. O figurã ca a dvs. nu se uitã.
S-ar putea. Lucrez. Poate m-aþi întâlnit în vreun birou.
- Cum, lucraþi? - Da.
Cu cine vreþi sã comunicaþi?
- Eugenio, nu fi cretin! - Cristina mã face sã râd.
- Nu-i adevãrat! - Cristina!
Cine eºti?
Te rog, spune-mi cine eºti. Cu cine vrei sã comunici?
Simt o forþã... Contesã, contactul! Contactul!
- Nu râdeþi! - Eu nu râd!
E vreun mesaj pentru vreunul din noi? Rãspunde!
Ce e lumina aceea care se stinge ºi se aprinde în acelaºi loc?
Nu te speria, e un tractor. Vara se lucreazã ºi noaptea.
- Chemaþi-o pe sora Edvige! - Cine e sora Edvige?
E o sorã care vine în fiecare varã,
se plimbã prin camerele astea cu capul într-o farfurie.
Prostii!
Tot tu eºti? De ce nu mã laºi în pace?
Pleacã, te implor!
Extraordinar! Întreab-o dacã e cea care a mai venit ºi altãdatã.
Am în plãmâni parfumul respiraþiei tale, sângele tãu în venele mele.
E beatã. E beatã...
Iubirea mea...
Faceþi întuneric! Stingeþi lumânãrile!
Moartea! Eu vreau viaþa!
Stingeþi-le! Stingeþi-le!
Vreau dragoste, vreau viaþã, vreau tot ceea ce existã.
- Cine eºti? Spune-mi cine eºti? - Vreau adevãrul!
Cine eºti? Cine eºti? Cu cine vrei sã comunici?
Giulio...
- Cu Giulio! - Giulio, este un mesaj pentru tine!
Scroafa aia e îndrãgostitã de tine!
Giulio, nu poþi fugi de dragostea mea!
Acum ajunge! Aprindeþi luminile!
Irene, nu face pe proasta. Glumeam!
Irene... Irene, vino aici.
Cine eºti, biet suflet? De ce plângi?
Stai sã fac puþinã luminã!
Ia te uite. Ce coincidenþã!
Nu, iubitule. Nu, nu aici! Nu, iubire, ce faci?
Eºti nebun! Nebun, scumpule!
ªtiþi cã e pentru prima oarã când vãd zorii zilei?
- Ce mai faci, iubitule? Sã nu rãceºti... - Nu... Nu...
Marcello, îl cunoºti pe fiul meu?
- Încântat. - Bunã... Bunã dimineaþa.
Sã mergem sã mâncãm spaghete!
Ouã la 45 de lire? Nici vorbã! O sã le cumpãrãm din Capranica!
- Bunã ziua, mamã. - Ai stat pânã la ora asta?
Bunã ziua.
Venim cu tine. Ai dormit bine, mamã?
Ce este, te crezi tinerel? Ce faci?
Am fost sã vizitãm vechea vilã.
A fost ºi nebuna aia de Francesca? Spune-i sã vinã la mesã.
- Cine e? - Prinþesa mamã!
Ce þi-am fãcut sã te porþi aºa?
Nici mãcar un câine nu trebuie sã sufere aºa.
Cine te crezi?
Dacã m-ai iubi mãcar pe jumãtate cât te iubesc eu, ai înþelege.
Da...
Tu nu poþi înþelege pentru cã nu iubeºti pe nimeni!
Nu striga...
Nici mãcar nu ºtii ce înseamnã sã iubeºti pe cineva!
- Dar tu? Tu ºtii? - Eºti un egoist! Asta eºti! Ai inima goalã.
Nu te intereseazã decât femeile. ªi crezi cã asta înseamnã dragoste.
Da, ºtiu. Îmi spui asta de patru ore. Nu mai pot. Vreau sã merg acasã.
Nu toþi sunt ca tine!
Sunt bãrbaþi care sunt fericiþi când gãsesc pe cineva care-i iubeºte.
ªi nu umblã dupã alte femei. Dar tu, tu aºa eºti!
E o nenorocire. O nenorocire...
Eu sunt nenorocit! Iar nenorocirea mea e cã te-am întâlnit pe tine.
Ai înþeles? Nu mai vreau sã fii lângã mine!
Pleacã! Pleacã o datã pentru totdeauna!
Unde te duci, proasto? Vino aici!
Nu! Lasã-mã în pace! Lasã-mã sã trãiesc!
Emma!
Haide, urcã!
Nu!
Emma, uite ce e...!
Hai, urcã.
Ce vrei? Ce vrei de la mine?
Eºti un vierme! Un mizerabil!
O sã sfârºeºti singur, ca un câine!
O sã vezi!
Cine o sã mai stea cu tine dacã eu te pãrãsesc?
Ce-o sã faci cu viaþa ta?
Cine crezi cã o sã te mai iubeascã atât de mult?
Nu pot sã-mi petrec toatã viaþa iubindu-te pe tine.
Spui mereu cã sunt nebunã,
cã trãiesc ca într-un vis, în afara relitãþii.
Tu eºti acela care trãieºti în afara realitãþii.
Nu înþelegi cã ai gãsit lucrul cel mai important în viaþã?
O femeie care te iubeºte cu adevãrat, care ºi-ar da viaþa pentru tine.
Distrugi totul.
Eºti mereu neliniºtit, mereu nemulþumit.
Marcello...
Când douã persoane se iubesc, restul nu conteazã.
De ce te temi?
De tine! De egoismul tãu, de sãrãcia idealurilor tale.
Nu vezi cã îmi oferi o viaþã de vierme?
Nu ºtii sã vorbeºti decât despre bucãtãrie ºi dormitor!
Cine acceptã sã trãiascã aºa, înþelegi, e un om sfârºit!
E un adevãrat vierme!
Nu cred în dragostea ta agresivã, lipicioasã, maternã.
N-o vreau! N-am nevoie de ea!
Asta nu e dragoste! E abrutizare!
Cum de nu vezi cã nu pot trãi aºa?
Cã nu mai vreau sã fiu cu tine?! Vreau sã fiu singur!
Dã-te jos din maºinã!
Nu! Eºti un laº, un ticãlos! Mã faci sã sufãr!
Eu te fac sã suferi, iar tu îmi faci silã. Coboarã!
Nu! Nu plec. Rãmân cu tine!
Nu, Emma. Nu mai rãmâi cu mine. Coboarã!
Nu!
- Coboarã din maºinã! - Nu, nu cobor.
- Coboarã din maºinã! - Nu cobor.
S-a terminat! Nu vezi...
S-a terminat... Carã-te!
Eºti un necioplit! Sã te porþi aºa cu mine. Ticãlosule!
- Fii blestemat! - Nu vreau sã te mai vãd.
- O sã te ia un camionagiu, proasto! - Du-te la târfele tale!
Alo.
Unde?
Unde mergeþi? Pe aici nu e voie.
Poftiþi!
Lãsaþi-l sã treacã! Lãsaþi-l sã treacã!
- E monstruos, Marcello! Monstruos. - Ce s-a întâmplat?
Tiziano!
ªi-a omorât cei doi copii ºi apoi s-a sinucis!
Marcello!
Pe tine te lasã sã intri. Spune-le cã sunt fotograful tãu.
Chiar dacã sunt plãtit mai puþin, dau ziarului tãu fotografiile.
Ajutã-mã sã intru!
Marcello, ajutã-mã sã intru.
- Sunt un prieten, trebuie sã intru. - Un moment.
E un tânãr care spune cã e prieten cu domnul Steiner.
Lasã-l sã intre.
Doar el. Pe urmã, bãieþi. Pe urmã.
Veniþi.
De la podea 1,5 m.
De la peretele stâng, 4 m.
Ai scris?
Nu, Soþia lui nu ºtie nimic. Nu s-a întors. Vine la ora unu.
Se pare cã înainte de a comite crima,
i-a telefonat unei prietene ºi a rugat-o s-o aºtepte pe soþia sa.
De la peretele din spate, 5 m.
Vreau sã mai ascult o datã. Dã-l înapoi.
Tu eºti adevãratul primitiv, Primitiv ca o turlã goticã.
Eºti atât de înalt, cã nu mai auzi nici un glas!
Dacã mi-ai vedea adevãrata staturã, ai vedea cã nu sunt mai înalt de atât.
Eraþi prieten cu familia Steiner?
Eram prieten cu Steiner.
De când eraþi prieteni? Eraþi prieteni apropiaþi?
- L-aþi vãzut în ultimele zile? - Ne puteþi spune ceva?
Nu... Eram prieten cu Steiner, dar nu ne vedeam prea des.
Nu ºtiu nimic.
Absolut nimic.
- 3.10 mettri. - 3.10 metri.
Foggia!
Din câte ºtiþi, era ceva ciudat în viaþa lui?
- Probleme financiare sau de alt gen? - Nu, nu cred.
ªi-a manifestat vreodatã dorinþa de a se sinucide?
- Nu ºtiu. - Bine. Rãmâneþi la dispoziþia noastrã.
Poate ne veþi fi de ajutor mai târziu.
Mondini, ia pistolul.
...familia lui
pentru care avea o dragoste aproape bolnãvicioasã.
Arma delictului, un revolver nou, marca Brown,
a fost gãsit pe braþul unui fotoliu, aproape de locul de unde a tras.
- Am terminat cu fotografiile aici. - Bine.
- Putem sã-l acoperim? - Da.
Aici aþi terminat cu fotografiile?
Atunci o sã mergem în camera copiilor.
Veniþi pe aici.
E 12:15.
Trebuie sã mergem în staþia de autobuz s-o aºteptãm pe doamna.
O sã iau pe cineva cu mine pentru cã n-o cunosc.
- Vin eu. - Vã mulþumesc.
- Sã mergem chiar acum. - Da.
Polacci, dupã ce termini, vino ºi tu în staþie.
Dacã vine cineva de la centru, sunaþi-mã imediat la birou.
Bãieþi, vã rog, puþinã compasiune! Mãcar de data asta.
Încercaþi sã le explicaþi colegilor dumneavoastrã!
Acum chiar cã exagereazã.
Poate cã se temea.
Vorbiþi de Steiner?
- A primit vreo ameninþare? - Nu în sensul la care vã gândiþi.
Poate cã se temea de el însuºi... De noi toþi!
Când vine?
Iat-o. Ea e!
- Vã rog sã veniþi cu mine. - Da.
Ce este? Mã confundaþi cu o actriþã.
Ce faceþi? Ce doriþi?
Ajunge, bãieþi! Plecaþi!
Bunã ziua, Marcello. Ce s-a întâmplat?
Bunã ziua, doamnã. Sunt Lucenti. Aº vrea sã vorbim puþin singuri.
- Singuri? S-a întâmplat ceva? - Nu... Vã rog sã mã urmaþi.
- Aici e maºina, veniþi cu noi, vã rog. - De ce?
- S-a întâmplat o nenorocire... - Cum?
Nu vã alarmaþi, doamnã.
- Copiii! - Liniºtiþi-vã! Veniþi cu noi.
Vã rog, bãieþi, plecaþi!
Ce s-a întâmplat? Marcello, trebuie sã-mi spui!
O sã vedeþi mai târziu copiii. Sunt doar rãniþi.
Vã promit, doamnã...
- Ajunge acum! - Cum adicã sunt rãniþi?
Liniºtiþi-vã! Bãieþi, plecaþi!
Marcello!
Mergeþi cu maºinile spre porþi. Dãrâmaþi-le.
Am intrat!
Ce culori! Ce frumos e!
Carlo... Carlo, vino sã vezi cum sparge Marcello geamul.
- Atenþie! - Unu, doi, trei!
În sãnãtatea Nadiei care ºi-a recãpãtat libertatea!
Pentru anularea cãsãtoriei sale!
Pentru anularea soþului ei! Pentru anularea tuturor!
Vã mulþumesc! Vã mulþumesc tuturor!
Experienþa matrimonialã mã redã vechilor prieteni plinã de dorinþe.
- E ca ºi cum ai redeveni virginã? - Da, e o senzaþie minunatã.
Trebuie sã te cãsãtoreºti mai întâi ca sã simþi asta.
Nu eºti de acord, iubitule?
- Taci, se confeseazã Lucia. - Vreau sã aud ºi eu.
Doar puþin.
Puneþi "Jingle Bells"! "Jingle Bells"!
Voi doi aþi terminat cu confesiunile?
Astãzi, cine face dragoste în particular mã insultã.
Iatã-le!
Nu vã bateþi joc de ele, una este amanta senatorului.
Bravo!
Pe ãºtia cine i-a adus?
Ãºtia nu apucã sã vadã Crãciunul! Îi omor pânã atunci.
Nu erai cândva scriitor sau literat?
Am renunþat la literaturã ºi ziaristicã. Sunt agent de publicitate!
ªi am mari satisfacþii.
Bine, dar pentru a supravieþui, cineva trebuie sã scrie,
altfel ne îndreptãm spre o viaþã de mizerie. Ce ziceþi?
Are un profil grec,
dar stilul modern al jocului sãu
îl apropie de cel mai modern actor al timpului nostru:
Paul Newman".
Marcello, eºti un vierme!
Ascultã puþin,
de ce nu ne spui ce eºti în stare sã faci ca sã þi se publice un interviu?
Þi-ar plãcea sã scrie cineva asta despre tine?
Îmi distrugi cariera!
Dacã în loc de 250 þi-aº da 300000 de lire pe lunã, ce-ai scrie despre mine?
Cã eºti Marlon Brando.
- ªi pentru 400000? - John Barrymore.
- Dar pentru milion? - Dã-mi milionul ºi îþi spun.
Nu înþelegi nimic. Du-te la ºcoalã!
Ce glume sunt astea?
Dacã se schilodeºte îl întreþii toatã viaþa?
Da, am vãzut când i-a pus piedicã.
De ce am venit aici? Madam, e îngrozitor.
Sunt de-a dreptul nebuni. Noi am vrut sã venim aici?
Voi ne-aþi adus. Acum ne luãm lucrurile ºi plecãm!
Asta e petrecere?
N-am vãzut oameni mai plictisitori decât noi!
Petrecerea noastrã e plictisitoare! Vreþi sã vã distraþi?
Ai dreptate, Marcello. De ce nu faci strip-tease?
Dar nu poþi, ai un piept de intelectual!
Dacã puneþi Negustorul persan, fac eu strip-tease!
Nu, pe tine toþi te-am vãzut dezbrãcatã!
Hai, lãsaþi-mã sã fac..
Eu nu te-am vãzut. Propun sã facã Pantera!
- Caterina sã facã strip-tease. - Nu, e profesionistã!
- Atunci mã duc sã-mi mãnânc puiul. - Atunci gazda!
Dacã petrecerea e plictisitoare, de ce nu faci tu strip-tease?
Cu plãcere.
Acum pregãtiþi-vã...
Nadia, dacã o faci, promit cã mã las de fumat!
Puneþi "Patricia". Eu mã duc sã sting lumina.
- Puneþi "Patricia". - Foarte bine, "Patricia".
Numãrul inaugural de strip-tease al dragei noastre Nadia
e botezul noii ei vieþi.
În viaþã trebuie sã dai întotdeauna un exemplu bun.
- E un gest stupid! - ªi totuºi, o fac.
Nadia, vizonul!
Asta e o afacere bunã. Dupã o orã o sã fie la tine acasã plin de bani!
A fost amanta ta?
- Da sau nu? - Nu.
Cel puþin, nu-mi amintesc.
- Îþi place? - Ce-a zis? Nu înþeleg limbile strãine.
A întrebat dacã îþi place...
Ãla îl vreau eu, Nadia! Dã-mi-l mie.
Îþi spun eu, Marcello. Ai fãcut o afacere bunã cu maºina asta.
E o maºinã grozavã. O sã vezi.
Ajutã-mã!
Nu vezi cã nu se amuzã nimeni?
Tu ce vrei? Începi sã mã sâcâi! Mã distrez eu.
N-ai curajul sã mergi pânã la capãt. Tremuri de fricã.
- Mai bine opreºte-te acum. - Nu? O sã vezi! O sã vezi!
Sutienul trebuie sã ºi-l scoatã mai târziu. Sutienul e penultimul, nu-i aºa?
O face prea repede. Ai un foc?
Bravo, felicitãri!
- La noi în America, se face foarte încet. - Nu, nu e încet.
Scoate-þi furoul, acoperã-te cu vizonul ºi intrã dedesupt.
N-ai fost niciodatã cu o femeie?
- Nu înþeleg, scuzã-mã. - Niciodatã?
Niciodatã... Niciodatã.
- Chiar o face! - Da...
Ruggero! Ruggero, ce e, chiar o face?
- Meriþi o astfel de femeie! - Da...
Aºa, Nadia. Scoate-þi vizonul!
Asta e. A sosit momentul! Vrem sã vedem.
Cum a putut soþul ei sã accepte divorþeze?
Drãguþã, nu?
De-a dreptul minunatã. Grozavã!
A venit Riccardo. Riccardo!
A venit stãpânul casei!
- Neruºinato! - Ciao, Riccardo!
Când cineva ca Nadia scapã de un soþ miliardar,
e cel mai neînsemnat lucru pe care-l poate face.
Nu-mi pasã de divorþul acestei nebune! Am destule pe cap.
ªi nu vreau bârfe, fotografii, publicitate.
Þi-am telefonat ºi ai spus cã putem sã venim. Sãrutã-mã...
Cine e nebunul care a spart geamul?
Ciao, Riccardo.
Mâine dimineaþã la ºase plec la Nisa.
Aºa cã peste o jumãtate de orã sã fiþi cu toþii afarã, altfel vã scot în ºuturi!
Mã bucur...
- A, da... L-am vãzut pe Spoleto. - I-ai telefonat chinezoaicei?
Nu, nu i-am telefonat. Bãieþi, vorbesc serios. O jumãtate de orã!
Ce ne pasã nouã cã trebuie sã pleci. Noi de aici nu ne miºcãm!
Suntem cu toþii prieteni. Pleacã tu.
Intelectualule, de ce nu faci ceva ca sã ne distrezi?
Îþi mãresc salarul.
Nadia a încercat cu strip-tease-ul,
dar nu a reuºit sã încãlzeascã atmosfera.
Hai, inventeazã ceva!
Am o mie... douã mii de idei!
Pot sã vã þin aici o sãptãmânã fãrã sã vã plictisiþi,
dar trebuie sã faceþi ce vã spun eu.
- Facem tot ce vrei, Marcello. - Mai întâi sã tragem perdelele.
Sã pãstrãm aceastã frumoasã intimitate.
Mai întâi, primul joc. Propun sã facem dragoste cu dansatoarea americanã.
Ce frumos!
Pariez cã n-ai mai fãcut dragoste pânã acum.
N-ai mai avut un bãrbat doar pentru tine.
- Ce spune? - Sã dorm lângã trupul tãu cald.
- Ce spune ãla? - Nimic, e beat.
- Ei, eºti mulþumitã de strip-tease? - Cât e ceasul?
Este ºi dovada noastrã de ospitalitate faþã de o strãinã.
O datorie faþã de un turist.
Aleg eu pentru tine.
Tito îþi va face plãcerea primului act sexual!
N-am fãcut încã nimic. Ne lipseºte curajul.
Hai, ocupã-te de muzicã! Nu mai putem continua aºa.
- Tito, scoate-þi tricoul. - Marcello, las-o baltã!
- Credeþi cã ãsta e mascul? - Simte-te bine.
Când sting lumina, ocupã-te de ea în aºa fel încât sã devinã femeie.
Între timp, tunisiana se va apropia de avocat
care de mulþi ani trãieºte doar din amintiri.
Toate metodele cunoscute sunt permise.
Noi plecãm. Mulþumim pentru seara aceasta.
Nu, nu, nimeni nu pleacã. Mai e pânã se lumineazã.
Tu, care eºti pe jumãtate impotent ºi ca bãrbat ºi ca artist,
când sting lumina, acþioneazã!
Bine...
În seara asta... Te combini cu Mariccio.
Apoi... Lisa, care e pictoriþã doar ca sã se culce cu modelele...
Lisa, ºtii la ce m-am gândit pentru tine?
Acum chiar cã ne-ai plictisit destul! Pe cine vrei sã faci sã râdã?
Cine crezi cã râde? Te scot afarã în ºuturi!
Cine te-a invitat aici? Cine l-a invitat aici?
Nu, Riccardino, o sã te distrezi! Petrecerea asta nu trebuie sã se termine.
Suntem cu toþii aici. Oricând poate sã mai vinã cineva!
Frumoasã replicã! Una nouã.
Ascultã...
Tu, care vrei sã faci dragoste cu mine,
de ce nu gãseºti pe nimeni sã-þi intre în aºternuturi
ºi care sã te satisfacã în timp ce cântã? Mi-e milã...
Marcello, de ce-mi faci asta?
Nu, nu vreau asta nici în scena napolitanã! Nu!
Eºti un porc! Nu permit aºa ceva! Cere-i scuze doamnei!
Unde vrei sã pleci?
Voiam sã le mulþumesc tuturor prietenilor mei
pentru frumoasa carierã pe care m-au ajutat sã mi-o fac!
Vrei sã-mi þii companie?
- Voiam doar sã mulþumesc... - De ce? Cine era nerecunoscãtor?
Tu, frumoasã þãrancã de la munte!
- Eºti de prin pãrþile mele... - ªi tu de unde eºti?
Hai sã le arãtãm acestor impotenþi... Aºa, jos...
- Ai venit la Roma în cãutarea norocului? - Da, sunt foarte nefericitã.
Ce s-a întâmplat? Þi-e rãu? Trezeºte-te!
Adu puþinã apã, i s-a fãcut rãu.
Andrea, stinge luminile!
Riccardino, ce facem cu garanþiile astea?
Nu semnez nimic.
- Lucrez... Fac un film. - ªi ai rãmas falit.
- Nu e adevãrat, jur! - Nu semnez nimic!
Procesul s-a amânat pe data de 15!
Ce e cu muzica asta?
Cine a stins luminile?
- Riccardo, mã iei cu maºina ta? - Nu pot, nu merg la Roma.
Hai, plecaþi! Îmbrãcaþi-vã! Afarã!
Ia asta. E împotriva beþiei.
Dã-þi cu ea pe sub nas!
Dragã, nu te îngrijora. Asta o sã te ajute.
Pentru a rezolva problema garajului, am fãcut o piscinã la capãtul scãrilor.
Fata asta se simte rãu. Duceþi-o afarã sã ia aer.
Apoi am gãsit...
- Hai, sus! - Mi-e foarte rãu!
Hai sã te facem o puicuþã drãguþã!
Nu. N-am chef sã fiu gãinã.
- Pariez cã eºti din Fano. - Ce faci acolo?
Ce faci cu fata aia?
O face gãinã...
- Sã te dãm ºi pe aici... - Nu-mi pasã. Nu-mi pasã de nimic.
Vino aici...
Ce minciuni spuneþi voi în Roma!
N-am terminat cu tine. Vino aici. Ridicã-þi capul!
Ridicã-þi capul!
În ziare o sã scrie cã am vrut sã fac strip-tease.
- Vrei sã dansezi? - Da.
Au! Astea-s glume de-ale bãrbaþilor!
De nu mergem sã-l cãutãm pe pictor?
E la Fregene. A plecat cu soþia lui.
- Facem autostopul. - Nu. Vreau sã fiu singurã.
- M-a cuprins melancolia în seara asta. - ªi pe mine.
- Cum arãt? - Parcã ai fi o prostituatã!
Te-ai purtat urât cu Odette.
O cunoºti pe Odette? I-am lãsat ei apartamentul!
Cine-i nefericita asta?
Mi s-a fãcut rãu de la stomac!
S-a fãcut ziuã!
Ceasul meu aratã ora douã. Mi-a stat. Ce orã e?
- E cinci ºi un sfert! - La nouã trebuie sã fiu la tribunal.
- Poþi sã mã duci la Roma, Riccardo? - Nu merg la Roma.
A fost o petrecere frumoasã, dar acum ajunge! Nu-i aºa!
Ajunge, ajunge!
Cine ºtie unde-mi sunt pantofii?
Caterina!
Sandra ºi Daniela!
Paul Newman!
- Drum bun, Riccardo! - La revedere! Nu era cazul...
- ªi acum, frumoasa Nadia. - Sã mergem.
- Ciao, Roccardo. Te sun mâine. - Nu, te sun eu când mã întorc.
Ciao, Nadia. Pe curând. Iartã-mã cã nu þi-am spus de la început.
Mulþumesc. Ciao!
- Mult noroc tuturor! - Mulþumesc!
ªi acum, avocatul! Marele final cu avocatul!
- Ce final mãreþ! - De ce nu faci ºi tu strip-tease?
- Ce-i acolo? - Unde?
Ah, natura... Zorii m-au impresionat întotdeauna!
Mult...
Asearã m-am simþit bine machiat. Acum mã simt lipicios.
Dar ce mã intereseazã?! Acum vreau sã mã retrag.
Simt cã trebuie sã mã retrag.
Cu cât se retrag mai mulþi, cu atât apar mai mulþi!
Dacã se retrag doi, apar zece.
În 1965 va fi o depravare totalã.
Sã vezi ce dezgustãtor o sã fie!
Înapoi! Înapoi!
O sã te îmbogãþeºti cu peºtele ãsta. Valoreazã milioane.
Bãieþi, veniþi sã vedeþi! E un monstru!
Caterina, du-te ºi ia aparatul de fotografiat. Repede!
- O, ce grozãvie - Ce splendoare!
Are gura plinã cu meduze.
- Dar e viu! - E mort de trei zile.
- E mascul sau femalã? - Ce vreþi sã vedeþi?
Cine l-a prins?
- E frumos. Cine ºtie de unde vine? - Poate din Australia!
De ce nu-l cumpãrãm? Îl vindeþi?
Ce ciudat e. De unde vine?
- Din Australia. - De ce din Australia?
Se poate ca nimeni sã nu ºtie care e capul ºi care e coada?
Ãsta insistã sã priveascã.
Nu înþeleg, nu se aude!
Nu te aud. Nu se aude.
- Marcello, vino! - Vin.
-